ЄУН: 336/3297/26
Провадження №: 2/336/2981/2026 

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 червня 2026 рокум. Запоріжжя
Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді Галущенко Ю.А., розглянувши в порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "БІЗНЕС ПОЗИКА" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

ВСТАНОВИВ:
Товариство з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» звернулося до Шевченківського районного суду м. Запоріжжя з відповідним позовом, в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором №516279-КС-001 від 15.11.2024 в розмірі 22 200,00 грн. та понесені судові витрати.
В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 15.11.2024 між Товариством з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА» та ОСОБА_1 укладено договір №516279-КС-001 про надання кредиту, шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію».
Вказує, що ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» 15.11.2024 направлено ОСОБА_1 пропозицію (оферту) укласти Договір про надання кредиту №516279-КС-001, після чого відповідача прийняв (акцепт) пропозицію (оферту) щодо укладення договору про надання кредиту, на умовах визначених офертою.
Зі своєї сторони ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» направлено ОСОБА_1 через телекомунікаційну систему одноразовий ідентифікатор UA-6217, на номер телефону НОМЕР_1 (що зазначено позичальником у своїй анкеті в особистому кабінеті).
Таким чином, між сторонами було укладено Договір №516279-КС-001 про надання кредиту, підписаний одноразовим ідентифікатором у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію».
Зазначає, що ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» свої зобов`язання за Договором кредиту виконало, та надало позичальнику грошові кошти в розмірі 8000,00 грн. шляхом перерахування на банківську картку позичальника № НОМЕР_2 (котру позичальником вказано при заповнені анкетних даних в особистому кабінеті).
Зважаючи на ті обставини, що ОСОБА_1 належним чином не виконує свої зобов`язання за кредитним договором, станом на 13.03.2026 у нього утворилась заборгованість за Договором №516279-КС-001 про надання кредиту в розмірі 22 200,00 грн., з яких: сума прострочених платежів по тілу кредиту – 8000,00 грн.; сума прострочених платежів по процентах – 10 080,00 грн.; сума заборгованості по штрафам – 4000,00 грн.; сума заборгованості по відсотках відповідно до ст. 625 ЦКУ – 0,00 грн.; сума прострочених платежів за комісією – 120,00 грн.
На підставі вищевикладеного, позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором №516279-КС-001 у розмірі 22 200,00 грн. та понесені судові витрати.
Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями вказана справа було розподілена судді Галущенко Ю.А.
Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 14 квітня 2026 року позовну заяву прийнято до провадження. Постановлено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Роз`яснено відповідачу право на подання відзиву на позовну заяву, також роз`яснено сторонам право на подання відповіді на відзив та заперечення. Витребувано в АТ «А-БАНК» інформацію щодо належності відповідачу банківської картки та виписку про рух коштів по його рахунку.
04.05.2026 від АТ «А-БАНК» надійшла запитувана судом інформація.
01.06.2026 року до суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, з доказами направлення іншій стороні. Відповідач просить відмовити в задоволенні позову. Вимоги в частині стягнення нарахованих відсотків, комісій, штрафів вважає протиправними, незаконними та такими, що не підлягають задоволенню зважаючи на положення п.15 ст. 14 ЗУ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».
03.06.2026 року представник позивача надав до суду відповідь на відзив, в якій не погодився з доводами відповідача, просив позов задовольнити у повному обсязі. Документ сформований в системі «Електронний суд».
Правом на подання заперечень відповідач не скористався.
Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.
Суд дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.
Статтями 12, 81 ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, передбачених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Згідно із ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Судом встановлено, що порядок і умови надання споживчих кредитів ТОВ "БІЗНЕС ПОЗИКА", дії, що передують його укладенню, визначені у Правилах надання споживчих кредитів, які затверджені наказом директора ТОВ "Бізнес Позика" від 16.08.2024 №24-ОД, та які містяться в матеріалах справи.
Як вказав позивач, ОСОБА_1 при здійсненні реєстрації на сайті ТОВ "БІЗНЕС ПОЗИКА" зареєстрував свій особистий кабінет, в якому зазначив свої особисті дані, фінансовий номер телефону НОМЕР_1 та номер банківської картки для перерахунку коштів № НОМЕР_2 , що підтверджується даними відповідної анкети клієнта, за допомогою яких його було ідентифіковано в ІТС.
Після перевірки статусу клієнта та ознайомлення його з умовами кредитування ТОВ "БІЗНЕС ПОЗИКА" запропонувало ОСОБА_1 укласти договір про надання кредиту з використанням інформаційно-телекомунаційних систем, дистанційно, в електронній формі, в порядку передбаченому Законом України "Про електронну комерцію" на визначених у пропозиції умовах, що підтверджується пропозицією (офертою) укласти договір №516279-КС-001 про надання кредиту (Споживчий кредит. Електронна форма) від 15.11.2024.
Після накладення акцепту на пропозицію ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА», між позивачем та відповідачем ОСОБА_1 15.11.2024 було укладено Договір №516279-КС-001 про надання кредиту.
Відповідно до умов кредитного договору №516279-КС-001 від 15.11.2024, ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» надає позичальнику грошові кошти у розмірі 8000,00 грн., на засадах строковості, поворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути грошові кошти та сплатити проценти за користування кредитом у порядку та на умовах, визначених кредитним договором та Правилами про надання грошових коштів у кредит. Строк, на який надається кредит до 02.05.2025.
Згідно з умовами кредитного договору №516279-КС-001, сторони визначили, що стандартна процентна ставка за кредитом є фіксованою та становить 1% процентів за кожен день користування кредитом. Процентна ставка є незмінною протягом усього строку (терміну) договору (п.2.4. Договору).
Крім цього, сторонами погоджено Графік платежів за кредитом (п.4.2.2. Договору).
Позивачем надано візуальну форму послідовності дій клієнта ОСОБА_1 щодо укладення електронного договору про надання кредиту №516279-КС-001 від 15.11.2024 в інформаційно-телекомунікаційній системі Товариства на сайті https://my.bizpozyka.com, у якій чітко визначені дії клієнта, дата та час їх вчинення.
Згідно із підтвердженням щодо здійснення переказу грошових коштів, ТОВ «ПрофітГід» на підставі платіжної інструкції здійснило від платника ТОВ "Бізнес Позика" 15.11.2024 о 20:25 переказ коштів на суму 8000,00 грн. на картку № НОМЕР_3 . Призначення платежу: перерах. коштів ОСОБА_1 ІПН НОМЕР_4 зг. до кредитного дог. №516279-КС-001 від 15.11.2024 без ПДВ.
Як слідує з розрахунку заборгованості за договором №516279-КС-001 від 15.11.2024, у відповідача станом на 10.03.2026 наявна заборгованість перед позивачем у розмірі 22 200,00 грн., з яких 8000,00 грн. – сума прострочених платежів по тілу кредиту, 10 080,00 грн. – сума прострочених платежів по процентах, 4000,00 грн. – сума заборгованості по штрафам, 0,00 грн. – сума заборгованості по відсотках відповідно до ст. 625 ЦКУ, 120,00 грн. – сума прострочених платежів за комісією.
Проценти нараховані з 15.11.2024 по 02.05.2025, тобто у межах строку кредитування.
Таким чином, між сторонами виник спір щодо належного виконання умов договору про надання кредиту, непогашення відповідачем заборгованості за цим договором, що є порушенням законних прав та інтересів позивача.
Як встановлено судом, договір про надання кредиту був підписаний ОСОБА_1 шляхом введення одноразового ідентифікатора в особистому кабінеті на вебсайті в мережі за посиланням https://my.bizpozyka.com.
Механізм укладення електронної угоди, яким скористався позивач у взаємовідносинах із позичальником урегульовано в тому числі Законом України "Про електронну комерцію".
Так, згідно із ч. 3 ст. 11 Закону України "Про електронну комерцію", електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною.
Відповідно до ч. 6 ст. 11 Закону України "Про електронну комерцію", відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.
Статтею 12 Закону України "Про електронну комерцію" встановлено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису відповідно до вимог законів України "Про електронні документи та електронний документообіг" та &q Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги", за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Частиною 1 ст. 3 Закону України "Про електронну комерцію" визначено, що електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору; одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір.
З урахуванням вказаного вище, суд установив, що 15.11.2024 відповідач підписав Договір про надання кредиту №516279-КС-001 шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором та отримав від ТОВ "БІЗНЕС ПОЗИКА" суму кредиту у загальному розмірі 8000,00 грн. на споживчі потреби, на що вказує підтвердження щодо здійснення переказу грошових коштів, яке описане вище.
Відповідач на виконання умов договору сплатив в рахунок погашення заборгованості кошти в сумі 4920,00 грн., що відображено в розрахунку кредитора.
У вказаному договорі визначені умови кредитування, де серед іншого обумовлений і розмір нарахованих відсотків, які нараховуються на кредит, а також визначено графік платежів, з чим ОСОБА_1 погодився, підписавши їх.
Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно до вимог ст. 1056-1 ЦК України, процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.
Відповідно до ст. 526, 527 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту.
Згідно зі ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, відповідач порушує зобов`язання за даним договором.
Разом з тим, звертаючись до суду з відзивом на позовну заяву відповідач зазначив, що позивач безпідставно пред`явив до нього вимоги про стягнення відсотків та штрафів за період його перебування у складі ЗСУ, просив відмовити в задоволені позовних вимог.
Відповідно до пункту 15 статті 14 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" (в редакції Закону, що діяла на момент виникнення правовідносин) військовослужбовцям, які були призвані на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період або на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період на весь час їх призову, а також їх дружинам (чоловікам), а також іншим військовослужбовцям, під час дії особливого періоду, які брали або беруть участь у захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку із збройною агресією Російської Федерації проти України, їх дружинам (чоловікам) - штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються, крім кредитних договорів щодо придбання майна, яке віднесено чи буде віднесено до об`єктів житлового фонду (жилого будинку, квартири, майбутнього об`єкта нерухомості, об`єкта незавершеного житлового будівництва, майнових прав на них), та/або автомобіля. майна, яке віднесено чи буде віднесено до об`єктів житлового фонду (житлового будинку, квартири, майбутнього об`єкта нерухомості, об`єкта незавершеного житлового будівництва, майнових прав на них), та/або автомобіля.
Відповідно до частини 6 статті 2 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" (в редакції Закону, що діяла на момент виникнення правовідносин) видами військової служби є: строкова військова служба; військова служба за призовом під час мобілізації, на особливий період; військова служба за контрактом осіб рядового складу; військова служба за контрактом осіб сержантського і старшинського складу; військова служба (навчання) курсантів вищих військових навчальних закладів, а також вищих навчальних закладів, які мають у своєму складі військові інститути, факультети військової підготовки, кафедри військової підготовки, відділення військової підготовки (далі - вищі військові навчальні заклади та військові навчальні підрозділи вищих навчальних закладів); військова служба за контрактом осіб офіцерського складу; військова служба за призовом осіб офіцерського складу; військова служба за призовом осіб із числа резервістів в особливий період.
На підтвердження обставин поширення на відповідача положень Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» ОСОБА_1 надав суду копію військового квитка та довідку форми 5 командира військової частини НОМЕР_5 , якими підтверджується, що він є військовослужбовцем, призваний за призовом під час повної мобілізації та перебуває на військовій службі у військовій частині з 14.02.2025 по теперішній час.
Враховуючи проходження відповідачем військової служби в умовах воєнного стану, суд приймає подані відповідачем докази на підтвердження наявності у нього статусу військовослужбовця.
Оскільки кредит, зазначений в позові, був отриманий ним на власні потреби, а не на житло чи автомобілі, нарахування відсотків за кредитним договором з 14.02.2025 є неправомірним, оскільки починаючи з 14.02.2025 на відповідача поширювалися пільги (не повинні нараховуватися штрафні санкції, пеня та проценти за користування кредитом), передбачені пунктом 15 статті 14 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей".
Отже, з урахуванням наведеного, в період з 15.11.2024 до 13.02.2025 відповідачу правомірно нараховані проценти за користування кредитом, їх розмір за вказаний період відповідно до умов Договору та наданого позивачем розрахунку складає 3840 грн., а з 14.02.2025 від нарахування процентів законодавець відповідача звільнив.
Враховуючи наведене вище, суд прийшов висновку, що позовні вимоги позивача в частині стягнення заборгованості за тілом кредиту на нарахованими відсотками за кредитним договором є такими, що підлягають частковому задоволенню, а саме: заборгованості за тілом кредиту у розмірі – 8000,00 грн. та заборгованості за нарахованими відсотками у розмірі –3840,00 грн., що в загальному розмірі становить 11 840,00 гривень заборгованості, що підлягає стягненню.
Щодо позовної вимоги в частині стягнення комісії за кредитним договором, суд зазначає наступне.
Законом України «Про захист прав споживачів» визначено, що послуга - це діяльність виконавця з надання (передачі) споживачеві певного визначеного договором матеріального чи нематеріального блага, що здійснюється за індивідуальним замовленням споживача для задоволення його особистих потреб; споживчий кредит - це кошти, що надаються кредитодавцем (банком або іншою фінансовою установою) споживачеві на придбання продукції (пункти 17 і 23 статті 1).
Отже, послугою з надання споживчого кредиту є діяльність банку або іншої фінансової установи з передачі споживачу коштів на придбання продукції для його особистих потреб, а тому встановлення кредитором будь-яких зборів, відсотків, комісій, платежів за інші дії, ніж надання коштів на придбання продукції, є незаконним, а такі умови споживчого кредиту є нікчемними і не потребують визнання недійсними.
Такий правовий висновок викладений Верховним Судом України у постанові від 6 вересня2017року у справі №6-2071цс16.
У постанові Верховного Суду України від 16 листопада 2016 року у справі № 6-1746цс16 зазначено, що встановлення банком у кредитному договорі обов`язку боржника сплачувати щомісячну комісію за управління кредитом без зазначення, які саме послуги за вказану комісію надаються клієнту, а також нарахування комісії за послуги, що супроводжують кредит (саме як компенсацію сукупних послуг банку за рахунок клієнта), є незаконним.
Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у своєму правовому висновку у постанові від 09 грудня 2019 року в справі № 524/5152/15 (провадження № 61-8862сво18) зазначив, що надання грошових коштів за укладеним кредитним договором відповідно до частини першої статті 1054ЦК України є обов`язком банку, виконання такого обов`язку не може обумовлюватися будь-якою зустрічною оплатою з боку позичальника. Оскільки надання кредиту - це обов`язок банку за кредитним договором, то така дія як надання фінансового інструменту чи моніторинг заборгованості по кредиту не є самостійною послугою, що замовляється та підлягає оплаті позичальником на користь банку. Надання фінансового інструменту є фактично наданням кредиту позичальнику, така операція, як і моніторинг заборгованості по кредиту, відповідає економічним потребам лише самого банку та здійснюється при виконанні прав та обов`язків за кредитним договором, а тому такі дії банку не є послугами, що об`єктивно надаються клієнту-позичальнику.
Аналогічний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 16.09.2024 у справі №479/191/17.
Виходячи з вищезазначеного, суд приходить до висновку, що положення договору №516279-КС-001 від 15.11.2024 про сплату комісії є нікчемними, суперечать положенням статей 11,18 Закону України «Про захист прав споживачів» і є нікчемними з моменту укладення договору, а тому позовні вимоги про стягнення з відповідача на підставі цих положень договору - комісії в розмірі 120,00 грн. також задоволенню не підлягають.
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Враховуючи вищевикладене, оскільки позовні вимоги задоволено частково, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 1 419,95 грн., виходячи з розрахунку 11 840,00 грн. (розмір задоволених позовних вимог) х 2 662,40 грн. (ставка судового збору) : 22 200,00 грн. (розмір заявлених позовних вимог) = 1 419,95 грн., що буде пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 12, 13, 81, 82, 89, 141, 274, 275, 279, 264, 265, 268, ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:
Позов задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "БІЗНЕС ПОЗИКА" заборгованість за договором №516279-КС-001 від 15.11.2024 у розмірі 11 840,00 гривень (одинадцять тисяч вісімсот сорок гривень, 00 копійок) та 1419,95 гривні (одна тисяча чотириста дев`ятнадцять гривень, 95 копійок) понесених судових витрат.
В решті позовних вимог відмовити.
Рішення може бути оскаржене до Запорізького апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення, а у разі оголошення вступної та резолютивної частини рішення, зазначений строк обчислюється з дня складання повного тексту рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Відповідно до п.4 ч.5 ст.265 ЦПК України, зазначаються наступні відомості:
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА», ЄДРПОУ 41084239, місцезнаходження: м. Київ, бул. Лесі Українки, буд 26, офіс 411.
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

Суддя Ю.А. Галущенко