ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 квітня 2026 року 
м. Київ

cправа № 910/21/25 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Власова Ю. Л. - головуючого, Булгакової І. В., Малашенкової Т. М.,

за участю секретаря судового засідання Бутенка А. О.,
представників учасників справи:
Фізичної особи - підприємця Прадещук Оксани Михайлівни - не з`явився,

Акціонерного товариства "Київгаз" - Мельник О. В.,

розглянув у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Акціонерного товариства "Київгаз"

на постанову Північного апеляційного господарського суду від 07 серпня 2025 року (колегія у складі: головуючий суддя Ткаченко Б. О.; судді: Гаврилюк О. М., Сулім В. В.)

у справі № 910/21/25

за позовом Фізичної особи - підприємця Прадещук Оксани Михайлівни
до Акціонерного товариства "Київгаз"
про визнання незаконним та скасування рішення
та зустрічним позовом Акціонерного товариства "Київгаз"
до Фізичної особи - підприємця Прадещук Оксани Михайлівни
про стягнення 302 211,99 грн.

ІСТОРІЯ СПРАВИ

Короткий зміст позовних вимог

1. Фізична особа-підприємець Прадещук Оксана Михайлівна (далі - ФОП Прадещук О. М., споживач) звернулася 01 січня 2025 року до Господарського суду міста Києва з позовом до Акціонерного товариства "Київгаз" (далі - АТ "Київгаз", оператор ГРМ) про визнання незаконним та скасування рішення комісії з розгляду актів про порушення від 19 вересня 2024 року № 23/19-9/0261 (далі - рішення від 19 вересня 2024 року), яким задоволений акт про порушення від 23 серпня 2024 року № 0261 щодо нарахування вартості необлікованого об`єму природного газу (далі - акт про порушення від 23 серпня 2024 року) у розмірі 17 216,16 м3 у сумі 320 211,99 грн.

2. Позовні вимоги обґрунтовані прийняттям оспорюваного рішення комісії від 19 вересня 2024 року (згідно з актом про порушення від 23 серпня 2024 року, яким зафіксовано пропуск строку періодичної повірки засобів вимірювальної техніки (далі - ЗВТ), на підставі якого споживачу нараховано вартість необлікованого об`єму природного газу) з порушенням норм чинного законодавства, а тому таке підлягає скасуванню.

3. 03 березня 2025 року АТ "Київгаз" звернулося до суду із зустрічним позовом до ФОП Прадещук О. М. про стягнення 302 211,99 грн.

4. Зустрічний позов обґрунтований встановленням відповідно до акта про порушення від 23 серпня 2024 року обставин пропущення з вини споживача строку періодичної (чергової) повірки лічильника газу GMS-G16-40 зав. №050391 та обчислювача "ОЕ-22ЛА" зав. № 2284, що є порушенням підпункту 2 пункту 2 глави 2 розділу ХІ Кодексу газорозподільних систем (далі - Кодекс ГРМ). Зазначене стало підставою для ухвалення оператором ГРМ рішення від 19 вересня 2024 року про нарахування споживачу вартості необлікованого об`єму природного газу у розмірі 17 216,16 м3 за період з 20 липня 2024 року по 20 серпня 2024 року у сумі 302 211,99 грн, яка залишилася непогашеною ФОП Прадещук О. М., що стало підставою для звернення з позовом про її стягнення в судовому порядку.

Короткий зміст судових рішень

5. Господарський суд міста Києва рішенням від 24 квітня 2025 року (суддя Демидов В.О.) у задоволенні первісного позову відмовив, а зустрічний позов задовольнив.

6. Відмовляючи в задоволенні первісного позову, суд першої інстанції зазначив, що ФОП Прадещук О. М. пропустила строк повірки лічильника газу GMS-G16-40 зав. №050391 та обчислювача "ОЕ-22ЛА" зав. № 2284 (дата останньої повірки яких здійснена 19.07.2022, а дата чергової повірки - до 19.07.2024). При цьому пропущення строку періодичної повірки: лічильника газу; обчислювача, - є окремим правопорушеннями щодо регулювання функціонування ринку природного газу та є підставою для нарахування вартості необлікованого (донарахованого) об`єму природного газу. А тому відсутні підстави для задоволення позову про визнання незаконним та скасування рішення комісії від 19 вересня 2024 року.

7. Задовольняючи ж зустрічні позовні вимоги, місцевий господарський суд вказав, що АТ "Київгаз" дотримано процедуру ухвалення рішення комісією з розгляду акта про порушення ФОП Прадещук О. М. та здійснило правильне нарахування вартості необлікованого об`єму природного газу.

8. Північний апеляційний господарський суд постановою від 07 серпня 2025 року рішення Господарського суду міста Києва від 24 квітня 2025 року скасував та ухвалив нове рішення про задоволення первісного позову та відмову у задоволенні зустрічного позову.

9. Скасовуючи рішення місцевого господарського суду, суд апеляційної інстанції зазначив, що за умов відсутності пошкодження лічильника або несанкціонованого втручання в роботу ЗВТ (викривлення даних обліку газу встановлено не було), пропущення строку періодичної повірки лічильника газу з вини споживача за наявності справного обчислювача (коректора) об`єму газу, який не містить зареєстрованих та зафіксованих у звітах повідомлень про роботу лічильника газу в позаштатному режимі, відсутності фіксації несправної роботи лічильника внаслідок його невідповідності нормативним документам у сфері метрології, фактичного не споживання газу (оскільки опалювальний сезон завершився і газовий котел - єдине газове обладнання споживача не працювало), то вказані встановлені обставини у сукупності не є підставою для здійснення перерахунку споживачу об`єму розподіленого (спожитого) природного газу відповідно до пункту 4 глави 4 розділу XI Кодексу ГРМ, що також вбачається з висновків об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду у постанові від 02 грудня 2020 року у справі № 906/962/18.

10. Суд апеляційної інстанції, відхиляючи доводи АТ "Київгаз" про те, що нормами Кодексу ГРМ передбачене донарахування вартості необлікованого газу за самим лише фактом непридатності приладу обліку, і воно не ставиться у залежність від наявності або відсутності вини споживача або несанкціонованого втручання споживача в роботу ЗВТ, також зауважив, що для здійснення перерахунку споживачу об`єму розподіленого (спожитого) природного газу відповідно до пункту 4 глави 4 розділу ХІ Кодексу ГРМ необхідне дотримання певних обов`язкових умов (сукупність таких), зокрема щодо несправності обчислювача (коректора) об`єму газу, про що мають бути зареєстровані та зафіксовані у звітах повідомлення про роботу лічильника газу в позаштатному режимі.

11. Апеляційний господарський суд виснував про те, що акт-розрахунок виконаний комісією оператора ГРМ з перевищенням міжповірочного інтервалу (з 20 липня 2024 року по 20 серпня 2024 року), зважаючи на те, що перерахунок проводиться за період з дати виходу з ладу ЗВТ (з дати початку прострочення періодичної повірки) до моменту встановлення та опломбування справного та повіреного ЗВТ. У разі якщо дату виходу з ладу ЗВТ неможливо достовірно визначити, перерахунок проводять з початку розрахункового періоду до дати встановлення та опломбування справного та повіреного ЗВТ.

12. Натомість господарський суд міста Києва, неповно з`ясувавши обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення спору, вважав встановленими обставини, які є недоведеними, не взявши до уваги зміст документів, наявних у матеріалах справи, що підтверджують справність роботи ЗВТ належних споживачу. Тобто АТ "Київгаз" нарахувало обсяг необлікованого газу за період, коли ЗВТ було придатне до роботи, не мало пошкоджень, в їх роботі не виявлене зафіксоване втручання, споживання газу у спірний період не зафіксовано, тому місцевий суд не врахував наявні у справі докази, які підтверджують відсутність правових підстав для здійснення споживачу перерахунку (донарахування) необлікованих об`ємів природного газу.

13. Оскільки рішення комісії від 19 вересня 2024 року з розгляду акта про порушення від 23 серпня 2024 року щодо нарахування вартості необлікованого об`єму природного газу у розмірі 17 216,16 м3 у сумі 320 211,99 грн судом апеляційної інстанції визнане незаконним та скасоване, суд апеляційної інстанції виснував про недоведеність належними та допустимими доказами зустрічних позовних вимог АТ "Київгаз" про стягнення вартості об`єму природного газу за обставин прострочення повірки ЗВТ.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

14. АТ "Київгаз" звернулося до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить постанову Північного апеляційного господарського суду від 07 серпня 2025 року скасувати, а рішення Господарського суду міста Києва від 24 квітня 2025 року у справі № 910/21/25 залишити в силі.

15. Підставами касаційного оскарження постанови апеляційної інстанції у цій справі скаржник визначив пункти 1, 3, 4 частини другої статті 287 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України, Кодекс) та пункт 1 частини третьої статті 310 ГПК України.

Порядок та межі розгляду справи судом касаційної інстанції

16. Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 24 вересня 2025 року для розгляду касаційної скарги АТ "Київгаз" у справі № 910/21/25 визначено колегію суддів у складі: Власова Ю. Л. - головуючого, Булгакової І. В., Колос І. Б.

17. Розпорядженням заступника керівника Апарату - керівника секретаріату Касаційного господарського суду від 10 листопада 2025 року № 32.2-01/2845 призначено проведення повторного автоматизованого розподілу судової справи № 910/21/25 у зв`язку з відпусткою судді Колос І. Б.

18. Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 10 листопада 2025 року справу № 910/21/25 передано на розгляд колегії суддів у складі: Власова Ю. Л. - головуючого, Булгакової І. В., Малашенкової Т. М.

19. Верховний Суд ухвалою від 10 листопада 2025 року відкрив касаційне провадження у справі на підставі пунктів 1, 3, 4 частини другої статті 287 ГПК України та пункту 1 частини третьої статті 310 ГПК України.

20. Ухвалою від 11 грудня 2025 року Верховний Суд касаційне провадження за касаційною скаргою АТ "Київгаз" на постанову Північного апеляційного господарського суду від 07 серпня 2025 року у справі № 910/21/25 зупинив до закінчення перегляду Великою Палатою Верховного Суду справи № 542/881/19.

21. Верховний Суд ухвалою від 06 квітня 2026 року поновив касаційне провадження за касаційною скаргою АТ "Київгаз" на постанову Північного апеляційного господарського суду від 07 серпня 2025 року у справі № 910/21/25, з огляду на те, що Велика Палата Верховного Суду 11 березня 2026 року ухвалила постанову у справі № 542/881/19 (повний текст якої опублікований в Єдиному державному реєстрі судових рішень для надання загального доступу 25 березня 2026 року).

22. Зокрема, у справі № 542/881/19 на розгляд Великої Палати Верховного Суду передане питання щодо можливості притягнення споживача природного газу до відповідальності за несанкціоноване втручання в роботу засобу вимірювальної техніки (ЗВТ / лічильник газу) відповідно до підпункту 37 пункту 4 глави 1 Кодексу ГРС без доведення у сукупності всіх складових цього правопорушення, таких як: 1) дія, тобто несанкціоноване втручання в роботу або конструкцію чи складові комерційного вузла обліку; 2) спосіб втручання, тобто вчинене шляхом підробки, пошкодження чи пошкодження на ЗВТ пломб, впливу дії спрямованого постійного магнітного поля або зміни конфігурації даних обчислювача / коректора об`єму газу (первинного програмування чи протоколу параметризації); 3) наслідки, тобто витрата (споживання) природного газу комерційним вузлом обліку не обліковується (обліковується частково чи з порушенням законодавства), та інші дії, що призводять до викривлення даних обліку природного газу.

23. Вирішуючи вказане питання, Велика Палата Верховного Суду виснувала, що Оператор ГРМ після виявлення втручання в ЗВТ / лічильник газу та після низки проведених ним процедурних питань, передбачених безпосередньо Кодексом ГРС, зокрема і тим, що у споживача відповідно до умов типового договору та Кодексу ГРС є обов`язок щодо належного користування ЗВТ / лічильником газу і його збереження, має право нарахувати останньому заборгованість відповідно до того втручання, яке відбулося ним чи іншою особою та за той період часу, що прямо передбачений Кодексом ГРС. Викривлення даних обліку газу, передумовою для якого є несанкціоноване втручання в роботу лічильника газу / ЗВТ, після проведення всіх процедурних питань доведення цього Оператором ГРМ є підставою для нарахування споживачу необлікованого спожитого газу за той період та відповідно до того втручання яке відбулося.

24. Переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

25. Нормами частини другої статті 300 ГПК України встановлені межі перегляду справи судом касаційної інстанції, а саме: суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ

Стислий виклад обставин справи, встановлених судами першої та апеляційної інстанцій

26. Відповідно до підписаної заяви-приєднання з ФОП Прадещук О. М. укладений договір розподілу природного газу № 211612 (для споживачів, що не є побутовими) по об`єкту газопостачання за адресою: м. Київ, Харківське шосе, 166-в; споживачу як суб`єкту ринку природного газу присвоєний персональний ЕІС-код 56ХО0006Q01IQ000.

27. На об`єкті споживача встановлене газове обладнання : - котел газовий "VK INT 1004/9 Vaillant atmo CRAFT" - 2 шт. з номінальною потужністю: Qод = 11,57 м3/год Qзаг = 23,14 м3/год; - комерційний вузол обліку газу (далі - комерційний ВОГ), який складається з таких ЗВТ: 1) лічильник газу GMS-G16-40 зав. № 050391 (далі - лічильник газу), дата виготовлення - травень 2009 року, термін повірки - не рідше одного разу в 2 роки; 2) обчислювач "ОЕ-22ЛА" зав. № 2284 (далі - обчислювач), дата виготовлення - січень 2011 року, термін повірки - не рідше одного разу в 2 роки; 3) перетворювач абсолютного тиску МИДА-ДА 13П зав. № 10417277 (далі - перетворювач абсолютного тиску), дата виготовлення - грудень 2010 року, термін повірки - не рідше одного разу в рік; 4) перетворювач температури ТСМ 100М зав. № 054 (далі - перетворювач температури).

28. Відповідно до підписаного споживачем акта розмежування балансової належності та експлуатаційної відповідальності сторін об`єкта газопостачання на балансі та в експлуатаційній відповідальності споживача (ФОП Прадещук О. М.) знаходяться усі внутрішньобудинкові газопроводи і газове обладнання та газовий лічильник (комерційний ВОГ).

29. За результатами контрольного огляду комерційного ВОГ споживача 18 грудня 2023 року уповноважені представники оператора ГРМ за участю споживача склали акт № С1812/3 про наступне: 1) лічильник газу (дата повірки 19 липня 2022 року, дата чергової повірки - до 19 липня 2024 року); 2) обчислювач (дата повірки 19 липня 2022 року, дата чергової повірки - до 19 липня 2024 року); 3) перетворювач абсолютного тиску (дата повірки 13 грудня 2023 року, дата чергової повірки - до 13 грудня 2024 року); 4) перетворювач температури (дата повірки 13 грудня 2023 року, дата чергової повірки - до 13 грудня 2024 року).

30. Споживач 14 серпня 2024 року звернулася до оператора ГРМ із заявою про направлення представників останнього для розпломбування ВОГ та проведення держповірки.

31. Представники оператора ГРМ за участю представника споживача 23 серпня 2024 року склали акт про порушення за фактом пропущення з вини споживача строку періодичної (чергової) повірки лічильника газу та обчислювача, що є порушенням підпункту 2 пункту 2 глави 2 розділу ХІ Кодексу ГРМ.

32. У той же день представники оператора ГРМ за участю представника споживача також склали акт контрольного огляду ВОГ № С2308/1 (далі - акт контрольного огляду від 23 серпня 2024 року), в якому зафіксували: - розпломбування: 1) лічильника газу (дата повірки 19 липня 2022 року); 2) обчислювача (дата повірки 19 липня 2022 року); 3) перетворювача абсолютного тиску (дата повірки 13 грудня 2023 року); 4) перетворювача температури (дата повірки 13 грудня 2023 року); - під час огляду ВОГ газопостачання на об`єкті споживача може здійснюватися, - на період розпломбування ВОГ та повірки ЗВТ газопостачання здійснюватиметься по технологічній вставці.

33. Представники оператора ГРМ у присутності представника споживача 03 вересня 2024 року склали акт про усунення порушення № 155 (далі - акт про усунення порушення від 03 вересня 2024 року) та акт про встановлення та опломбування № С0309/1 (далі - акт про встановлення та опломбування від 03 вересня 2024 року): 1) лічильника газу (дата повірки 28 серпня 2024 року); 2) обчислювача (дата повірки 02 вересня 2024 року); 3) перетворювача абсолютного тиску (дата повірки 02 вересня 2024 року); 4) перетворювача температури (дата повірки 02 вересня 2024 року).

34. Рішенням комісії оператора ГРМ від 19 вересня 2024 року задоволено повністю акт про порушення від 23 серпня 2024 року.

35. На підставі рішення комісії оператора ГРМ від 19 вересня 2024 року та відповідно до пункту 11 глави 5 розділу ХІ Кодексу ГРМ АТ "Київгаз" 30 вересня 2024 року склало акт-розрахунок необлікованого об`єму (обсягу) природного газу та його вартості № 23/19-9/0261 (далі - акт-розрахунок від 30 вересня 2024 року) за розрахунковий період з 07:00 год. 20 липня 2024 року по 07:00 год. 20 серпня 2024 року у розмірі 17 216,16 м3 на загальну суму 302 211,99 грн (з ПДВ). В акті-розрахунку ціна природного газу склала 14 628,31 грн (без ПДВ) згідно з приписами абзацу третього підпункту 1 пункту 11 глави 5 розділу ХІ Кодексу ГРМ.

36. На підставі затвердженого акта-розрахунку від 30 вересня 2024 року споживачу в той же день виставлений рахунок на оплату № 23/19-9/0261 (далі - рахунок на оплату від 30 вересня 2024 року) на загальну суму 302 211,99 грн (з ПДВ), який споживач мав оплатити в десятиденний термін від дати отримання.

37. ФОП Прадещук О. М. звернулася до суду з позовом про визнання незаконним та скасування рішення комісії з розгляду акта про порушення від 19 вересня 2024 року, за результатом якого споживачу нарахована сума заборгованості за прострочення повірки лічильника газу та обчислювача, оскільки відсутні встановлені, зафіксовані та зареєстровані операторам ГРМ обставини пошкодження зазначених складових комерційного ВОГ чи несанкціонованого втручання в роботу ЗВТ (викривлення даних обліку газу не встановлено), відсутні звіти повідомлень про роботу лічильника газу в позаштатному режимі чи несправність лічильника внаслідок його невідповідності нормативним документам у сфері метрології, встановлені за результатами позачергової або експертної повірки; обчислювач об`єму газу відповідає вимогам ДСТУ 9039:2020 "Обчислювачі для лічильників газу електронні. Методика повірки". Лічильник газу роторний відповідає вимогам ДСТУ 9034:2020 "Лічильники газу роторні. Методика повірки".

38. Звертаючись до суду зі зустрічним позовом, АТ "Київгаз" посилається на те, що, по-перше, донарахування здійснюється за самим лише фактом непридатності приладу обліку через прострочення періодичної повірки, і воно не ставиться у залежність від наявності або відсутності вини споживача або несанкціонованого втручання споживача в роботу ЗВТ, а по-друге, споживач мав сплатити рахунок від 30 вересня 2024 року в десятиденний термін від дати отримання такого у добровільному порядку, чого останній не здійснив, що врешті стало підставою для звернення АТ "Київгаз" до суду із зустрічним позовом з вимогою про стягнення зі споживача заборгованості у сумі 302 211,99 грн.

39. Суд апеляційної інстанції, скасовуючи рішення місцевого господарського суду, задовольняючі вимоги за первісним позовом та відмовляючи у задоволенні зустрічного позову, додатково встановив таке.

40. Відповідно до змісту паспортів засобів вимірювань параметрів та характеристик середовища Державного підприємства "Укрметртестстанарт" (далі - ДП "Укрметртестстанарт") від 02 вересня 2024 року найменування виробів: 1) термоперетворювач опору, модель ТСМ -1187 100М, заводський номер № 054 - придатний; 2) вимірювальний перетворювач, модель МИДА 13П01Ех, заводський номер 10317277 - придатний.

41. Згідно зі свідоцтвами про повірку законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки: 1) від 28 серпня 2024 року - лічильник газу роторний GMS G 16-40, заводський номер 050391 відповідає вимогам ДСТУ 9034:2020 "Лічильники газу роторні. Методика повірки", виданим ДП "Укрметртестстанарт", свідоцтво чинне до 28 серпня 2026 року; 2) від 02 вересня 2024 року - обчислювач об`єму газу ОУ-22ЛА, заводський номер 2284 відповідає вимогам ДСТУ 9039:2020 "Обчислювачі для лічильників газу електронні. Методика повірки", свідоцтво чинне до 02 вересня 2026 року.

42. Відповідно до актів технологічного аналізу засобу вимірювальної техніки Департаменту метрології та телеметрії Київгаз: 1) від 28 серпня 2024 року № п/460 - лічильник GMS G 16-40, заводський номер 050391 функціонує, технічна документація наявна, придатний; 2) від 02 вересня 2024 року № п/460 - обчислювач газу ОЕ-22ЛА № 2284 МИДА № 10417277, ТСМ -1187 № 054 функціонує, технічна документація наявна, придатний.

43. Зважаючи на зазначене, суд апеляційної інстанції виснував про нарахування оператором ГРМ споживачу обсягу необлікованого газу за період, коли лічильник газу був придатним, не мав пошкоджень, не виявлено втручання в його роботу (викривлення даних обліку газу не встановлено). Між тим за умови відсутності пошкодження лічильника, пропущення строку періодичної повірки лічильника газу з вини споживача або несанкціонованого втручання в роботу ЗВТ та за наявності справного обчислювача (коректора) об`єму газу, який не містить зареєстрованих та зафіксованих у звітах повідомлень про роботу лічильника газу в позаштатному режимі, несправності лічильника внаслідок його невідповідності нормативним документам у сфері метрології, встановлена за результатами позачергової або експертної повірки, не є підставою для здійснення перерахунку споживачу об`єму розподіленого (спожитого) природного газу відповідно до пункту 4 глави 4 розділу ХІ Кодексу ГРМ.

АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

44. АТ "Київгаз" вважає, що під час вирішення цієї справи суд апеляційної інстанції не врахував правових висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених: - у постановах об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду: від 02 грудня 2020 року у справі № 906/962/18; від 18 листопада 2022 року у справі № 914/993/21, а також у постановах Верховного Суду, викладених: від 11 квітня 2024 року у справі № 910/4481/18; від 12 лютого 2025 року у справі № 910/4492/22 (стосовно правомірності нарахувань за фактом пропущення строку періодичної повірки лічильника газу з вини споживача); у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 жовтня 2021 року у справі № 233/2021/19 (щодо неподібності правовідносин) (пункт 1 частини другої статті 287 ГПК України).

45. Крім того, посилаючись на пункт 3 частини другої статті 287 ГПК України, скаржник зазначає про відсутність висновку Верховного Суду щодо питання застосування у подібних правовідносинах пункту 4 глави 4 розділу ХІ Кодексу ГРМ за фактом прострочення періодичної повірки і лічильника газу, і обчислювача об`єму газу з вини споживача, що не є побутовим.

46. В обґрунтування наявності підстави для касаційного оскарження за пунктом 4 частини другої статті 287 ГПК України відповідач посилається на пункт 1 частини третьої статті 310 ГПК України, зазначаючи, що апеляційний господарський суд не оглянув та не дослідив зібрані у праві докази в їх сукупності, не встановив обставини, що мають суттєве значення для вирішення спору, а саме: - акт контрольного огляду вузла обліку газу від 23 серпня 2024 року (додаток 12 до зустрічного позову), в якому зафіксовані показники обчислювача / коректора з фактичними об`ємами розподілу постачання природного газу (і він не є нульовим), в якому чітко зафіксовано, що на час повірки ЗВТ газопостачання / розподіл природного газу не припинявся та ведеться по технологічній вставці з 11:00 та акт про порушення від 23 серпня 2024 року (додаток 11 до зустрічного позову). При цьому матеріали справи не містять доказів припинення газопостачання споживачу на вказаний в оскаржуваній постанові період. Крім того, відсутні докази звернення споживача до скаржника із заявою про припинення газопостачання на об`єкт та / або на газоспоживаюче обладнання, встановлене на об`єкті споживача, згідно із заявою-приєднання.

47. Доводи інших учасників справи, заяви / клопотання

48. У відзиві на касаційну скаргу ФОП Прадещук О. М. просить Верховний Суд у задоволенні касаційної скарги АТ "Київгаз" відмовити, а оскаржувану постанову апеляційного господарського суду залишити без змін.

49. Крім того, відзив на касаційну скаргу містить заяву про стягнення з АТ "Київгаз" на її користь судових витрат на професійну правничу допомогу позивача у суді касаційної інстанції із попереднім розрахунком у сумі 20 000 грн.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

Джерела права

50. Частина перша статті 40 Закону України "Про ринок природного газу" врегульовує, що розподіл природного газу здійснюється на підставі та умовах договору розподілу природного газу в порядку, передбаченому Кодексом ГРМ та іншими нормативно-правовими актами. За договором розподілу природного газу оператор ГРМ зобов`язується забезпечити замовнику послуги розподілу природного газу на період та умовах, визначених договором розподілу природного газу, а замовник зобов`язується сплатити оператору ГРМ вартість послуг розподілу природного газу.

51. Згідно з підпунктом 2 пункту 2 глави 1 Розділу І Кодексу ГРМ, цей Кодекс визначає взаємовідносини оператора ГРМ із суб`єктами ринку природного газу, а також визначає правові, технічні, організаційні та економічні засади функціонування газорозподільних систем, зокрема умови забезпечення комерційного, у т.ч. приладового обліку природного газу в газорозподільній системі та визначення його об`ємів і обсягів передачі до / з газорозподільної системи, у т. ч. в розрізі суб`єктів ринку природного газу.

52. Відповідно до частин першої, другої, третьої статті 18 Закону України "Про ринок природного газу" приладовий облік природного газу здійснюється з метою отримання та реєстрації достовірної інформації про обсяги і якість природного газу під час його транспортування, розподілу, постачання, зберігання та споживання. Приладовий облік природного газу здійснюється з метою визначення за допомогою вузла обліку природного газу обсягів його споживання та / або реалізації, на підставі яких проводяться взаєморозрахунки суб`єктів ринку природного газу. Постачання природного газу споживачам здійснюється за умови наявності вузла обліку природного газу.

53. Абзац перший пункту 3 Глави 1 Розділу IX Кодексу ГРМ передбачає, що фактичний об`єм надходження природного газу до / з ГРМ (у т.ч. по об`єктах споживачів) за певний період визначається в точках комерційного обліку (на межі балансової належності) на підставі даних комерційних вузлів обліку, встановлених в точках вимірювання, та інших регламентованих процедур у передбачених цим Кодексом випадках.

54. Відповідно до частини першої та пункту 5 частини другої статті 59 Закону України "Про ринок природного газу", суб`єкти ринку природного газу, які порушили законодавство, що регулює функціонування ринку природного газу, несуть відповідальність згідно із законом. Правопорушеннями на ринку природного газу, зокрема є використання приладів обліку природного газу не повірених або не атестованих в установленому порядку.

55. Пунктом 1 глави 1 розділу XI Кодексу ГРМ врегульовано, що норми цього розділу щодо перерахунку (донарахування) або зміни режиму нарахування природного газу споживачу, у т.ч. побутовому споживачу, який уклав з оператором ГРМ договір розподілу природного газу, а також несанкціонованому споживачу, який знаходиться на території ліцензованій діяльності оператора ГРМ, застосовуються за наявності акта про порушення, складеного оператором ГРМ відповідно до вимог цієї частини. Випадки, які потребують перерахунку (донарахування) або зміни режиму нарахування об`ємів природного газу споживачу, що має договір розподілу природного газу з оператором ГРМ, без наявності акта про порушення, визначені в розділах ІХ-Х цього Кодексу.

56. Згідно з пунктом 2 глави 2 розділу XI Кодексу ГРМ до порушень, внаслідок яких оператор ГРМ змінює встановлений режим нарахування об`ємів (обсягів) розподіленого природного газу споживачу, належать: 1) відмова в доступі до об`єкта споживача, внаслідок чого представник оператора ГРМ не здійснив контрольне зняття показань лічильника газу (ЗВТ) за їх наявності на об`єкті споживача; 2) відмова в доступі до об`єкта споживача, внаслідок чого представник оператора ГРМ не здійснив демонтаж лічильника газу (ЗВТ), що призвело до порушення строку проведення періодичної повірки лічильника газу (ЗВТ) та / або його ремонту, а також його монтаж після проведення періодичної повірки; 3) використання газу побутовим споживачем (за відсутності лічильника) у випадках, коли споживачем протягом місяця з дати настання відповідних змін не було письмово повідомлено оператора ГРМ про зміни, що стосуються видів споживання газу; 4) пропущення строку періодичної повірки ЗВТ з вини споживача, що не є побутовим.

57. Абзацом першим частини першої та абзацом першим частини третьої статті 17 Закону України "Про метрологію та метрологічну діяльність" визначено, що законодавчо регульовані засоби вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, підлягають періодичній повірці та повірці після ремонту. Суб`єкти господарювання зобов`язані своєчасно з дотриманням встановлених міжповірочних інтервалів подавати законодавчо регульовані засоби вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, на періодичну повірку.

58. Відповідно до пункту 5.9. Правил обліку природного газу під час його транспортування газорозподільними мережами, постачання та споживання, затверджені Наказом Міністерства палива та енергетики України від 27 грудня 2005 року № 618, власник комерційного ВОГ відповідає за технічний стан комерційного ВОГ та порушення правил його експлуатації, а також за використання ЗВТ з вичерпаним терміном повірки.

59. Положення глави 6 розділу X Кодексу ГРМ унормовують, що власник комерційного ВОГ або суб`єкт господарювання, що здійснює його експлуатацію на підставі відповідного договору з власником, забезпечує належний технічний стан комерційного ВОГ та його складових (зокрема ЗВТ), а також проведення періодичної повірки ЗВТ (крім населення) в порядку, визначеному главою 7 цього розділу, та відповідає за дотримання правил експлуатації комерційного ВОГ та його складових (ЗВТ). Технічне обслуговування елементів комерційного ВОГ, зокрема повірки та ремонту ЗВТ, проводить власник цього комерційного ВОГ або суб`єкти господарювання, що здійснюють його експлуатацію на підставі відповідного договору з власником, згідно з експлуатаційними документами в спеціалізованих сервісних центрах. Засоби вимірювальної техніки, які є складовими комерційного ВОГ, підлягають періодичній повірці відповідно до вимог чинного законодавства та з урахуванням вимог глав 7 та 8 цього розділу.

60. Відповідно до абзаців першого, третього пункту 3 глави 7 розділу X Кодексу ГРМ для належної організації періодичної повірки власних ЗВТ, що входять до складу комерційного ВОГ, споживач повинен: 1) завчасно (до дати прострочення періодичної повірки) направити оператору ГРМ письмове повідомлення про дату та час демонтажу ЗВТ на повірку (або його повірку на місці установки) та необхідність забезпечення представником оператора ГРМ розпломбування ЗВТ. Звернення має бути направлене не пізніше десяти робочих днів до запланованої дати; 2) забезпечити на дату демонтажу ЗВТ на повірку (або його повірку на місці встановлення) доступ представникам оператора ГРМ до ЗВТ для його розпломбування та складання відповідного акта розпломбування; 3) у разі якщо повірка ЗВТ буде здійснюватися не на місці його встановлення, забезпечити за власний рахунок демонтаж / монтаж ЗВТ, його транспортування та державну повірку. Про дату і час встановлення повіреного ЗВТ споживач завчасно має письмово повідомити оператора ГРМ та забезпечити присутність представника оператора ГРМ під час монтажу повіреного ЗВТ. За відсутності дублюючого ЗВТ та не встановлення споживачем на місце демонтованого ЗВТ аналогічного ЗВТ (погодженого з оператором ГРМ для комерційних розрахунків) або якщо одразу після знятого на повірку ЗВТ сторонами не здійснені заходи з припинення газопостачання, яке обліковувалося через демонтований ЗВТ (що має підтверджуватися відповідним актом між оператором ГРМ і споживачем), обсяг спожитого природного газу через комерційний ВОГ, елементом якого є демонтований ЗВТ, розраховується за середньодобовими (для неповної доби за середньогодинними) значеннями за попередні три аналогічних періоди споживання природного газу з урахуванням періоду відсутності ЗВТ.

61. Пунктами 1 та 8 глави 5 розділу XI Кодексу ГРМ передбачено, що у разі виявлення у споживача або несанкціонованого споживача порушень, визначених у главі 2 цього розділу, на місці їх виявлення представником оператора ГРМ складається акт про порушення за формою, наведеною в додатку 20 до цього Кодексу. Акт про порушення має бути розглянутий комісією з розгляду актів про порушення оператора ГРМ, яка визначає його правомірність та приймає щодо них відповідне рішення.

62. Згідно з пунктом 11 глави 5 розділу XI Кодексу ГРМ, за результатами розгляду акта про порушення на засіданні комісії може бути прийнято рішення про його задоволення (повністю або частково), або необхідність додаткового обстеження чи перевірки, або додаткових пояснень тощо, або скасування акта про порушення.

63. Відповідно до підпункту 7 пункту 7.4. Типового договору розподілу природного газу, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30 вересня 2015 року № 2498 (до умов якого ФОП Прадещук О. М. приєдналася згідно із заявою-приєднанням), споживач, зокрема зобов`язується дотримуватись інших вимог цього договору та Кодексу ГРМ.

Щодо підстави касаційного оскарження, передбаченої пунктом 1 частини другої статті 287 ГПК України

64. Пункт 1 частини другої статті 287 ГПК України врегульовує, що підставою касаційного оскарження судових рішень є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду.

65. Стверджуючи про наявність вказаної підстави, скаржник посилається на те, що суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні в контексті вирішення питання правомірності нарахувань за фактом пропущення строку періодичної повірки лічильника газу з вини споживача застосував норми права без урахування висновків, викладених у постановах об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду: від 02 грудня 2020 року у справі № 906/962/18; від 18 листопада 2022 року у справі № 914/993/21, а також у постановах Верховного Суду, викладених у постановах: від 11 квітня 2024 року у справі № 910/4481/18; від 12 лютого 2025 року у справі № 910/4492/22.

66. Так, у справі № 906/962/18, на яку посилався скаржник, об`єднана палата Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду розглядала спір, що виник у зв`язку із встановленням оператором ГРМ на об`єкті споживача в результаті повірки лічильника газу його непридатність. Зазначене стало підставою для нарахування позивачем до сплати вартості обсягу необлікованого природного газу. В зазначеній скаржником справі суди не встановили обставини несправної роботи лічильника, зокрема й обчислювача (коректора) об`єму газу (до несправної роботи якого, шляхом передачі недостовірних відомостей, апелював Оператор ГРМ). Тому спірні правовідносини у справі № 906/962/18 та у цій справі не є подібними, з огляду на те, що судами попередніх інстанцій у цій справі (№ 910/21/25) не встановлені обставини непридатності роботи лічильника. Навпаки, суд апеляційної інстанції встановив, що оператор ГРМ нарахував споживачу обсяг необлікованого газу за період, коли лічильник газу був придатним (про що матеріали справі містять відповідні докази в їх сукупності, а саме: паспорти засобів вимірювань параметрів та характеристик середовища; свідоцтва про повірку законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки; акти технологічного аналізу засобу вимірювальної техніки), лічильник не мав пошкоджень, не виявлено втручання в його роботу, за наявності справного обчислювача (коректора) об`єму газу, який не містить зареєстрованих та зафіксованих у звітах повідомлень про роботу лічильника газу в позаштатному режимі. При цьому суд апеляційної інстанції додатково встановив, що у зазначеному випадку нарахування відбулося за прострочення повірки лічильника газу та вимірювача, коли фактичне споживання газу не здійснювалося, оскільки опалювальний сезон завершився і газовий котел (єдине газове обладнання споживача не працювало, оскільки не було потреби в його користуванні). Цей факт належними та допустимими доказами не спростований і самим відповідачем. Отже, йдеться про різні за змістом склади порушень, що обумовлює відмінність в їх юридичній кваліфікації.

67. У справі № 914/993/21, на яку також є посилання в касаційній скарзі, об`єднана палата Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду розглядала спір, що виник за обставин встановлення оператором ГРМ факту позаштатного режиму роботи лічильника: витоки газу на манометрі до лічильника та на фланцевому з`єднанні засувки до лічильника, внаслідок чого підтверджено факт необлікованого чи облікованого частково об`єму розподіленого (спожитого, переданого) природного газу. У наведеній для порівняння постанові об`єднана палата Касаційного господарського суду висловила наступний висновок: виходячи з технічного функціоналу коректора об`єму газу, наданого в Кодексі ГРМ (сукупність ЗВТ, які вимірюють тиск і температуру газу, що протікає у вимірювальному трубопроводі, обчислюють об`єм газу за стандартних умов, перетворюючи вихідні сигнали від лічильника газу), а також зі складу комерційного ВОГ, відомості коректора не можуть вважатися достовірними для визначення об`єму газу у випадку отримання даних від лічильника, який неправильно вимірював об`єм газу. Об`єднана палата вважала помилковими та відхилила доводи скаржника про те, що некоректна робота лічильника за вказаних обставин не впливає на правильність показань коректора об`єму газу та вбачала підстави для уточнення висновку, що міститься у постанові Верховного Суду від 02 грудня 2020 року у справі № 906/962/18 про застосування положень абзацу 9 пункту 6 глави 6 розділу X, пункту 4 та абзацу 2 пункту 8 глави 4 розділу ХІ Кодексу ГРМ шляхом доповнення таким висновком: "за умови відсутності пошкодження лічильника, пропущення строку періодичної повірки лічильника газу з вини споживача або несанкціонованого втручання в роботу ЗВТ та за наявності справного обчислювача (коректора) об`єму газу, який не містить зареєстрованих та зафіксованих у звітах повідомлень про роботу лічильника газу в позаштатному режимі, несправність лічильника внаслідок його невідповідності нормативним документам у сфері метрології, встановлена за результатами позачергової або експертної повірки, не є підставою для здійснення перерахунку споживачу об`єму розподіленого (спожитого) природного газу відповідно до пункту 4 глави 4 розділу ХІ Кодексу ГРМ". Натомість під час розгляду цієї справи (№ 910/21/25), суд апеляційної інстанції не встановив фактів позаштатного режиму роботи лічильника, необлікованого об`єму розподіленого (спожитого, переданого) природного газу, несправної роботи обчислювача (коректора) об`єму газу та невідповідність лічильника нормативним документам у сфері метрології.

68.  У справі, що розглядається (№ 910/21/25), питання щодо достовірності відомостей коректора не для визначення об`єму газу у випадку отримання даних від лічильника, який неправильно вимірював об`єм, не є предметом спору, та в цій частині не оспорюється. Отже, наведені відповідачем для порівняння справи № 906/962/18 та № 914/993/21 не є подібними до спірних правовідносин, висновки Верховного Суду ґрунтуються на інших обставинах справ та врегульовані іншими нормами Кодексу ГРС.

69. У справі ж № 910/4492/22, про яку також зазначає скаржник, обґрунтовуючи вимоги касаційної скарги, спірним було питання щодо правомірності складання оператором ГРМ акта про порушення за відсутності повноваженого представника споживача та послідуючого ухвалення рішення постачальником за результатом розгляду такого акта про порушення й донарахування необлікованого (донарахованого) об`єму природного газу та його вартості за обставин необізнаності споживача про місце, дату та орієнтовний час засідання комісії з розгляду акта про порушення, внаслідок чого він не був присутнім при розгляді питання, що стосується його прав. Водночас у справі, яка наразі є предметом касаційного перегляду питання про правомірність складання акта про порушення за відсутності споживача та / або його представника, а також питання ухвалення рішення постійно діючою комісією оператора ГРМ щодо розгляду акта про порушення за обставин не повідомлення про його розгляд споживача не є спірним, оскільки судами встановлена участь представника ФОП Прадещук О. М. як під час складання акта про порушення, так і під час ухвалення рішення про нарахування вартості необлікованого об`єму природного газу. Зазначені обставини встановлені судами та сторонами не заперечуються. Водночас у розрізі питання, поставленого скаржником (щодо правомірності нарахування за фактом пропущення строку періодичної повірки лічильника газу з вини споживача за обставин справної роботи лічильника), правовідносини у справі № 910/4492/22 та у цій справі є неподібними за змістовим критерієм.

70. У постанові від 11 квітня 2024 року № 910/4481/18 (на неврахування якої також зазначає АТ "Київгаз") розглядався спір у справі за позовом оператора ГРМ про стягнення зі споживача вартості необлікованого об`єму фактично поставленого природного газу за встановлених обставин порушення в роботі комерційного ВОГ. При цьому Верховний Суд, вирішуючи питання щодо правової природи здійснених оператором ГРМ нарахувань вартості необлікового об`єму природного газу внаслідок порушення споживачем вимог Кодексу ГРС, послався на сталу та послідовну практику з цього питання, зазначивши, що такі нарахування не є ані збитками у розумінні законодавства, яке регулює правовідносини у сфері ринку природного газу, ані оперативно-господарською санкцією в розумінні господарського законодавства, а є платою за поставлений природний газ. У справі ж № 910/21/25 правової природи здійснених оператором ГРМ нарахувань не є спірним між сторонами. Спірне питання, передане на розгляд суду касаційної інстанції, пов`язане з правомірністю нарахувань вартості газу за фактом пропущення строку періодичної повірки лічильника газу з вини споживача за встановлених обставин відсутності порушень роботи комерційного ВОГ та його складових у спірний період, а також встановлених судом апеляційної інстанції обставин, згідно з якими споживання газу не здійснювалося, оскільки опалювальний сезон завершився і газовий котел (єдине газове обладнання споживача) не працював, оскільки потреба в його користуванні була відсутньою у спірний період.

71. Узагальнюючи, колегія суддів зауважує, що підставою для касаційного оскарження, передбаченою пунктом 1 частини другої статті 287 ГПК України, є неврахування висновку Верховного Суду саме щодо застосування норми права, а не будь-якого висновку, зробленого судом касаційної інстанції в обґрунтування мотивувальної частини постанови. Крім того, саме лише цитування у постанові Верховного Суду норми права також не є його правовим висновком про те, як саме повинна застосовуватися норма права у подібних правовідносинах.

72. Проаналізувавши наведені відповідачем постанови Верховного Суду у справах: № 906/962/18; № 914/993/21; № 910/4481/18; № 910/4492/22, суд касаційної інстанції вважає, що в них не викладені висновки Верховного Суду щодо застосування норм права стосовно поставленого скаржником на розгляд Верховного Суду питання про правомірність нарахувань вартості газу за фактом пропущення строку періодичної повірки лічильника газу з вини споживача за обставин справності комерційного ВОГ та відсутності фактичного споживання газу у спірний період, а наведено цитування норм права та надана оцінка встановленим фактичним обставинам цих конкретних справ. Водночас, у касаційній скарзі скаржник не навів, які висновки у цій справі зробив суд апеляційної інстанції щодо застосування положень Кодексу ГРМ та не зазначив саме висновків Верховного Суду стосовно застосування цих норм права, які, на думку скаржника, не врахував суд апеляційної інстанції.

73. Щодо посилань скаржника у касаційній скарзі на постанову Великої Палати Верховного Суду від 12 жовтня 2021 року у справі № 233/2021/19, що містить сформовані загальні критерії подібності правовідносин, за результатом аналізу якої можна узагальнити класифікацію за протилежністю неподібних правовідносин, то в означеному аспекті, колегія суддів звертає увагу АТ "Київгаз" на те, що зазначені критерії та висновки Великої Палати Верховного Суду мають загальний характер без урахування фактичних встановлених обставин у цій справі, отже, вони не стосуються спірних питань, що вирішувалися судами попередніх інстанцій під час розгляду цієї справи.

74. Однак правові висновки Верховного Суду не мають загального характеру для всіх без винятку справ, а регулятивний вплив пункту 1 частини другої статті 287 ГПК України, якою передбачена така підстава касаційного оскарження як застосування судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні норми права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку, поширюється саме на подібні (аналогічні) правовідносини.

75. Таким чином, колегія суддів Верховного Суду вважає, що правові висновки Верховного Суду у справах № 906/962/18; № 914/993/21; № 910/4481/18; № 910/4492/22 та № 233/2021/19, на які посилається скаржник в обґрунтування підстави касаційного оскарження, передбаченої пунктом 1 частини другої статті 287 ГПК України, - є неподібними до спірних правовідносин у цій справі.

76. З огляду на викладене, колегія суддів Верховного Суду дійшла висновку про не підтвердження доводів скаржника про застосування судом апеляційної інстанції норм права без урахування висновків щодо застосування цих норм права у подібних правовідносинах, викладених у перелічених АТ "Київгаз" у касаційній скарзі постановах Верховного Суду. Тому наведена скаржником підстава касаційного оскарження, передбачена пунктом 1 частини другої статті 287 ГПК України, не отримала підтвердження під час касаційного провадження, у зв`язку із чим касаційне провадження за касаційною скаргою АТ "Київгаз" у частині вказаної підстави підлягає закриттю на підставі пункту 5 частини першої статті 296 цього Кодексу. 

Стосовно підстави касаційного оскарження, передбаченої пунктом 3 частини другої статті 287 ГПК України

77. Відповідно до пункту 3 частини другої статті 287 ГПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 1, 4 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах.

78. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 22.03.2023 у справі № 154/3029/14-ц зазначила, що правові висновки Верховного Суду не мають універсального характеру для всіх без винятку справ. З огляду на різноманітність суспільних правовідносин та обставин, які стають підставою для виникнення спорів у судах, з урахуванням фактичних обставин, які встановлюються судами на підставі наданих сторонами доказів у кожній конкретній справі, суди повинні самостійно здійснювати аналіз правовідносин та оцінку релевантності та необхідності застосування правових висновків Великої Палати Верховного Суду в кожній конкретній справі.

79. Отже, формування Верховним Судом висновку має стосуватися спірних конкретних правовідносин, ураховуючи положення чинного законодавства та встановлені судами під час розгляду справи обставини. При цьому формування правового висновку не може здійснюватися поза визначеними статтею 300 ГПК України межами розгляду справи судом касаційної інстанції.

80. Слід зазначити, що висновки Верховного Суду відносно питання застосування норм матеріального права, які зазначені скаржником, у подібних правовідносинах, ураховуючи правову позицію Великої Палати Верховного Суду, викладену у постанові від 22.03.2023 у справі № 154/3029/14-ц, відсутні. Отже, з огляду на відсутність таких висновків, необхідно з`ясувати наявність або відсутність неправильного застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального права чи порушення норм процесуального права. Водночас неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону, або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню (частина третя статті 311 ГПК України).

81. У зазначеному контексті Верховний Суд зазначає таке.

82. В касаційній скарзі АТ "Київгаз" вказує про неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права з огляду на відсутність висновку Верховного Суду щодо пункту 4 глави 4 розділу ХІ Кодексу ГРМ за фактом прострочення періодичної повірки і лічильника газу, і обчислювача об`єму газу з вини споживача, що не є побутовим.

83. Верховний Суд зазначає, що порядок визначення необлікованих об`ємів природного газу та зміни їх режиму нарахування споживачу (несанкціонованому споживачу), що не є побутовим, визначений у главі 4 розділу ХІ Кодексу ГРМ.

84. Правильно застосувавши норми Кодексу ГРМ, суд апеляційної інстанції врахував, що пропущення строку періодичної повірки ЗВТ з вини споживача, який не є побутовим, належить до виду порушень, передбачених пунктом 2 глави 2 розділу ХІ Кодексу ГРМ, внаслідок яких оператор ГРМ змінює встановлений режим нарахування об`ємів (обсягів) розподіленого природного газу споживачу.

85. Поряд із цим, встановлений підпунктом 1 пункту 4 глави 4 розділу ХІ Кодексу ГРМ порядок зміни режиму нарахування споживачу, що не є побутовим, об`єму розподіленого (спожитого) природного газу (перерахунок) проводиться з урахуванням того, що при його застосуванні за номінальною потужністю неопломбованого газоспоживаючого обладнання розраховується саме об`єм переданого (прийнятого) газу (відповідні висновки містяться у постанові Верховного Суду від 16 квітня 2025 року у справі № 927/319/24).

86. Суд апеляційної станції встановив, що нарахування відбулося за прострочення повірки лічильника газу та вимірювача, коли споживання газу фактично не здійснювалося, оскільки опалювальний сезон завершився і газовий котел (єдине газове обладнання споживача) не працював (газ фактично не споживався). Цей факт належними та допустимими доказами не спростований і самим відповідачем.

87. Також колегія суддів касаційної інстанції звертає увагу на висновок Верховного Суду, викладений у постанові від 11 квітня 2024 року № 910/4481/18, відповідно до якого нарахування об`ємів газу за своєю правовою природою не є оперативно-господарською санкцією в розумінні статей 235, 236 Господарського кодексу України (діючих на момент виникнення спірних правовідносин), а є відповідно до пункту 2.4. глави 2 розділу ХІ Кодексу ГРМ зміною способу визначення розрахунку спожитого природного газу у відповідних випадках.

88. Зважаючи на зазначене, колегія суддів звертає увагу скаржника, що за відсутності встановлення факту споживання газу, зміна способу розрахунку за спожитий природний газ у зв`язку з пропущенням терміну повірки і лічильника газу, і обчислювача об`єму газу з вини споживача, не відповідає вимогам підпункту 1 пункту 4 глави 4 розділу ХІ Кодексу ГРМ.

89. З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що висновок апеляційного господарського суду, викладений в оспорюваній постанові про відсутність підстав для нарахування і стягнення зі споживача вартості необлікованого об`єму природного газу є таким, що зроблений при повному дослідженні всіх обставин справи та правильному застосуванні припису підпункту 1 пункту 4 глави 4 розділу ХІ Кодексу ГРМ, за яким перерахунку (за умови встановлення відповідного порушення - пропущення споживачем терміну повірки і лічильника газу, і обчислювача об`єму газу) підлягає саме об`єм фактично переданого (прийнятого) газу. А тому у відповідача відсутні підстави для проведення перерахунку, оскільки, як встановив апеляційний суд, позивач природний газ у спірному періоді не споживав. Тобто об`єм газу, який підлягав перерахунку, у позивача відсутній.

90. Верховний Суд також враховує, що метою застосування норми підпункту 1 пункту 4 глави 4 розділу ХІ Кодексу ГРМ - є відшкодування втрат оператора ГРМ, пов`язаних з можливим неправильним обліком газу лічильником, через відсутність його вчасної повірки. При цьому у цій справі апеляційний суд встановив, що за результатами повірки визнана відповідають лічильника та обчислювача газу ДСТУ, а також, що вони функціонують та є придатними до використання та підтверджують відсутність споживання позивачем необлікованого газу.

91. Отже, зміст оскаржуваної постанови свідчить, що суд апеляційної інстанцій, на відміну від місцевого господарського суду, надав оцінку всім наявним у справі доказам згідно з приписами статті 86 ГПК України. У свою чергу, Верховний Суд, з огляду на межі розгляду справи судом касаційної інстанції, не здійснює оцінку (переоцінку) доказів, покладених судом попередньої інстанції в основу висновків про обґрунтованість первісних позовних вимог ФОП Прадещук О. М. та необґрунтованість зустрічних позовних вимог АТ "Київгаз". Верховний Суд на підставі встановлених судами попередніх інстанцій фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування ними норм матеріального і процесуального права.

92. Таким чином, поставлені скаржником питання перед Верховним Судом знаходяться виключно у площині суб`єктивної оцінки доказів і положень чинного законодавства без урахування встановлених судом апеляційної інстанції обставин справи, а доводи оператора ГРМ фактично зводяться до спонукання Верховного Суду здійснити переоцінку доказів та обставин справи, що з огляду на вимоги статті 300 ГПК України стосовно меж розгляду справи судом касаційної інстанції не належить до повноважень касаційної інстанції.

93. Оскільки під час здійснення касаційного провадження у цій справі з підстави касаційного оскарження, визначеної у пункті 3 частини другої статті 287 ГПК України, Верховний Суд не встановив порушення судом апеляційної інстанцій норм матеріального права, про які зазначає оператор ГРМ (пункту 4 глави 4 розділу ХІ Кодексу ГРМ) у контексті можливості зміни способу розрахунку за спожитий природний газ у зв`язку з пропущенням терміну повірки і лічильника газу, і обчислювача об`єму газу з вини споживача, а доводи касаційної скарги не спростовують висновків суду апеляційної інстанції, Верховний Суд не вбачає підстав для формування висновку щодо застосування вказаної норми права в контексті визначеного скаржником питання.

Стосовно підстави касаційного оскарження за пунктом 4 частини другої статті 287 ГПК України

94. Відповідно до пункту 4 частини другої статті 287 ГПК України підставою касаційного оскарження судових рішень є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права у випадку, якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 310 цього Кодексу.

95. Згідно з пунктом 1 частини третьої статті 310 ГПК України підставою для скасування судового рішення та направлення справи на новий розгляд є порушення норм процесуального права, на які посилається скаржник у касаційній скарзі, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, якщо суд не дослідив зібрані у справі докази, за умови висновку про обґрунтованість заявлених у касаційній скарзі підстав касаційного оскарження, передбачених пунктами 1, 2, 3 частини другої статті 287 цього Кодексу.

96. За змістом пункту 1 частини третьої статті 310 ГПК України достатньою підставою для скасування судового рішення та направлення справи на новий розгляд є не саме по собі порушення норм процесуального права, а зазначене процесуальне порушення у сукупності з належним обґрунтуванням скаржником заявлених у касаційній скарзі підстав касаційного оскарження, передбачених пунктами 1, 2, 3 частини другої статті 287 цього Кодексу.

97. Оскільки у цій справі не підтвердилися визначені скаржником підстави касаційного оскарження, передбачені пунктами 1, 3 частини другої статті 287 ГПК України, Верховний Суд не вбачає правових підстав для розгляду доводів касаційної скарги АТ "Київгаз" за пунктом 4 частини другої статті 287 ГПК України.

98. З огляду на викладене, колегія суддів Верховного Суду зазначає, що надана вичерпну відповідь на всі істотні, вагомі питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин як у матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах, а інші доводи, викладені у касаційній скарзі, не спростовують вказаного висновку.

99. Інших доводів на обґрунтування незаконності постанови Північного апеляційного господарського суду від 07 серпня 2025 року у цій справі касаційна скарга не містить, а тому така підлягає залишенню без змін, а касаційна скарга - без задоволення.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

100. Пунктом 5 частини першої статті 296 ГПК України передбачено, що суд касаційної інстанції закриває касаційне провадження, якщо після відкриття касаційного провадження на підставі пункту 1 частини другої статті 287 цього Кодексу судом встановлено, що висновок щодо застосування норми права, який викладений у постанові Верховного Суду та на який посилався скаржник у касаційній скарзі, стосується правовідносин, які не є подібними.

101. Відповідно до пункту 1 частини першої статті 308 ГПК України суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право залишити судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій без змін, а скаргу - без задоволення.

102. За змістом частини першої статті 309 ГПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо судове рішення, переглянуте в передбачених сттаею 300 цього Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

103. З урахуванням меж перегляду справи в касаційній інстанції, колегія суддів касаційної інстанції вважає, що доводи, викладені в касаційній скарзі АТ "Київгаз", про неврахування висновків щодо застосування норм права, викладених у постановах Верховного Суду, не підтвердилися, а тому касаційне провадження за вказаною касаційною скаргою в частині підстави, передбаченої пунктом 1 частини другої статті 287 ГПК України, необхідно закрити, а в іншій частині касаційну скаргу відповідача слід залишити без задоволення, а оскаржувану постанову - без змін.

Судові витрати

104. Судовий збір, сплачений у зв`язку з переглядом справи в суді касаційної інстанції, покладається на скаржника, оскільки, Верховний Суд касаційну скаргу залишає без задоволення, а оскаржувану постанову суду апеляційної інстанції - без змін.

Керуючись пунктом 5 частини першої статті 296, статтями 300, 301, 308, 309, 314, 315, 317 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд,

УХВАЛИВ:

1. Касаційне провадження у справі № 910/21/25, відкрите за касаційною скаргою Акціонерного товариства "Київгаз" на постанову Північного апеляційного господарського суду від 07 серпня 2025 року з підстави, передбаченої пунктом 1 частини другої статті 287 Господарського процесуального кодексу України, - закрити.

2. В іншій частині касаційну скаргу Акціонерного товариства "Київгаз" залишити без задоволення.

3. Постанову Північного апеляційного господарського суду від 07 серпня 2025 року у справі № 910/21/25 залишити без змін.

4. Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її ухвалення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий Ю. Л. Власов

Судді І. В. Булгакова

Т. М. Малашенкова