ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа №380/4505/26
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 червня 2026 року

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Хоми О.П., розглянувши у письмовому провадженні в м. Львові в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області, Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,
в с т а н о в и в:
ОСОБА_1 (далі – позивач, ОСОБА_1 ), в інтересах якого діє адвокат Білик Романна Олегівна, звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій (далі – відповідач-1, ГУ ПФУ у Вінницькій області), Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (далі – відповідач-2, ГУ ПФУ у Львівській області), в якому просить:
- визнати протиправним та скасувати рішення ГУ ПФУ у Вінницькій області від 20.02.2026 про відмову позивачу у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2;
- зобов`язати ГУ ПФУ у Львівській області призначити з 19.01.2026 позивачу пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №2 відповідно до пункту «б» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 №1788-ХІІ, зарахувавши при цьому до стажу роботи періоди навчання в професійно-технічному училищі №27 м. Щастя, а саме з 01.09.1988 по 30.05.1989, та період проходження військової служби з 31.05.1989 по 28.06.1991, що підтверджується військовим квитком серії НОМЕР_1 .
В обґрунтування позовних вимог зазначив, що після досягнення 55-річного віку та маючи необхідний стаж, звернувся до територіального органу Пенсійного фонду із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2 відповідно до пункту «б» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 №1788-ХІІ із зарахуванням до пільгового стажу періодів навчання. За принципом екстериторіальності ГУ ПФУ у Вінницькій області розглянуло заяву та прийняло рішення про відмову у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах у зв`язку із відсутністю необхідного страхового стажу. За доданими документами до страхового стажу не зараховано період навчання з 01.09.1988 по 30.06.1992 згідно диплому від 30.06.1992 №564716, оскільки він перетинається з періодом проходження військової служби. Позивач вважає прийняте рішення від 13.02.2026 протиправним, оскільки має право на пенсію за віком на пільгових умовах, у зв`язку з чим звернувся до суду з цим позовом.
ГУ ПФУ у Вінницькій області щодо задоволення позову заперечило з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву, суть яких полягає у такому. Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону №1058-IV на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах. Згідно з п.20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів в ній, затвердженого постановою КМУ №637 від 12.08.1993, у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, установлених для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального страхового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств або їх правонаступників. До страхового стажу позивача не зараховано період навчання згідно диплому НОМЕР_2 від 30.06.1992, оскільки вказаний період частково перетинається (співпадає) з періодом проходження військової служби. До пільгового стажу зараховано усі періоди. Отже, страховий стаж позивача склав 29 років 9 місяців 14 днів, пільговий стаж 20 років 6 місяців 20 днів. З огляду на викладене, органом Пенсійного фонду прийнято рішення про відмову позивачу у призначенні пенсії за віком відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону №1058-IV у зв`язку з відсутністю страхового стажу необхідної тривалості. Просить відмовити у задоволенні позову.
ГУ ПФУ у Львівській області щодо задоволення позову заперечило з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву, суть яких полягає у тому, що за доданими документами до страхового стажу не зараховано: період навчання, згідно диплому НОМЕР_2 від 30.06.1992 року, оскільки частково перетинається з періодом проходження військової служби. Пільговий стаж особи становить 20 років 6 місяців 20 днів, з урахуванням періодів роботи за даними, наявними в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування. До пільгового стажу зараховано всі періоди роботи. Згідно поданих документів відмовлено у праві на пенсію за віком на пільгових умовах згідно п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» у зв`язку з відсутністю необхідної кількості страхового стажу. Просить відмовити у задоволенні позову.
Ухвалою суду від 16.03.2026 відкрито спрощене позовне провадження в адміністративній справі без виклику сторін. 
ГУ ПФУ у Львівській області 01.04.2026 (вх. №4636ел) подано відзив на позовну заяву.
ГУ ПФУ у Вінницькій області 03.04.2026 (вх.№27471) подано відзив на позовну заяву.
Суд, з`ясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, дослідивши докази, якими вони обґрунтовуються, встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. 
ОСОБА_1 з 01.09.1988 по 30.06.1992 навчався у Професійно-технічному училищі №27 м. Щастя, Луганської області, що підтверджується дипломом серії НОМЕР_2 .
Відповідно до військового квитка серії НОМЕР_1 позивач з 31.05.1989 по 28.06.1991 проходив військову службу в Радянській армії.
Позивач 04.02.2026 звернувся до Луганської ОДА із заявою про надання довідки про періоди навчання в професійно-технічному училищі №27 м. Щастя з 1998 по 1992 роки.
Луганська ОДА листом від 12.02.2206 №06/05/02-13-439 повідомила, що Професійно-технічне училище №27 м. Щастя (його правонаступник) розташоване на тимчасово окупованій території відповідно до Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією, затвердженого наказом Міністерства розвитку громад та територій України від 28.02.2025 Nє 376, не переміщене на територію, контрольовану українською владою, та не здійснює освітню діяльність. Доступ до архівних документів закладу освіти відсутній. Вказане унеможливлює надання запитуваної довідки.
ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , 13.02.2026 звернувся до територіального органу Пенсійного фонду із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2 відповідно до пункту «б» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 №1788-ХІІ із зарахуванням до страхового стажу періодів навчання з 01.09.1988 по 30.06.1992.
За принципом екстериторіальності ГУ ПФУ у Вінницькій області розглянуло заяву позивача та 20.02.2026 прийняло рішення №124050006205 про відмову у призначенні пенсії.
У рішенні зазначено:
Вік заявника 55 років;
Страховий стаж особи – 29 років 09 місяців 14 днів;
За доданими документами до страхового стажу не зараховано: період навчання, згідно диплому НОМЕР_2 від 30.06.1992, оскільки частково перетинається з періодом проходження військової служби.
Пільговий стаж особи становить 20 років 06 місяців 20 днів, з урахуванням періодів роботи за даними, наявними в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.
Вважаючи рішення ГУ ПФУ у Вінницькій №124050006205 від 20.02.2026 протиправним, позивач звернувся до суду з цим позовом. 
Суд зазначає, що дана справа в частині призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2 згідно п. «б» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 №1688-ХІІ є типовою та відповідає ознакам, викладеним у рішенні Верховного Суду за результатами розгляду зразкової справи № 360/3611/20 від 21.04.2021, залишеному без змін постановою Великої Палати Верховного Суду від 03.11.2021. 
Відповідно до частини третьої статті 291 КАС України при ухваленні рішення у типовій справі, яка відповідає ознакам, викладеним у рішенні Верховного Суду за результатами розгляду зразкової справи, суд має враховувати правові висновки Верховного Суду, викладені у рішенні за результатами розгляду зразкової справи.
При вирішенні спору суд керувався таким.
Відповідно до статті 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Щодо позовних вимог в частині призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2 згідно п. «б» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 №1688-ХІІ, суд зазначає таке.
Правовідносини, що виникають у сфері пенсійного забезпечення громадян регулюються Законом України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 № 1788-XII (далі - Закон № 1788-XII) та Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-ІV (далі - Закон № 1058-ІV).
Відповідно до статті 8 Закону № 1058-IV право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи, зокрема громадянами України, які застраховані згідно із цим Законом, досягли встановленого цим Законом пенсійного віку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж.
Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» від 03.10.2017 (далі Закон - №2148-VIII), який набрав чинності 11.10.2017, Закон №1058-IV доповнено розділом XIV-1 «Пенсійне забезпечення окремих категорій громадян».
Законом №2148-VIII у новій редакції був викладений пункт 2 розділу XV Закону №1058-IV, де зазначалось, що пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком №1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, які відповідно до цього Закону мають право на пенсію на пільгових умовах, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.
До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Законом України «Про пенсійне забезпечення». 
Згідно з пунктом 2 частини 2 статті 114 Закону №1058-IV, на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах. 
За відсутності страхового стажу, встановленого абзацом першим цього пункту, у період до 1 квітня 2024 року пенсія за віком на пільгових умовах призначається за наявності на дату досягнення віку, встановленого абзацами першим і третім - тринадцятим цього пункту, страхового стажу
Відповідно до статті 12 Закону № 1788-ХІІ право на пенсію за віком мають чоловіки - після досягнення 60 років і при стажі роботи не менше 25 років, жінки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 20 років.
Згідно з пунктом «б» статті 13 Закону № 1788-ХІІ у редакції, чинній до прийняття Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» № 213-VIII від 02.03.2015) на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи: працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, що затверджений Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць: чоловіки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах; жінки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах.
Тобто, Законом № 213-VІІІ, який набрав чинності з 01.04.2015, збільшено раніше передбачений пунктом «б» статті 13 Закону № 1788-ХІІ вік набуття права на пенсію на пільгових умовах, зокрема жінкам з 50 років до 55 років.
Пунктом 1 резолютивної частини Рішення Конституційного Суду України за №1-р/2020 від 23.01.2020 визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), стаття 13, частина друга статті 14, пункти «б» - «г» статті 54 Закону №1788-XII зі змінами, внесеними Законом №213-VIII.
Згідно з пунктом 3 резолютивної частини зазначеного Рішення, застосуванню підлягають стаття 13, частина друга статті 14, пункти «б» - «г» статті 54 Закону №1788-XII в редакції до внесення змін Законом №213-VIII для осіб, які працювали до 1 квітня 2015 року на посадах, визначених у вказаних нормах, а саме: на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи, зокрема, працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць, у тому числі жінки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах.
Таким чином, Рішенням №1-р/2020 Конституційний Суд України визнав неконституційними окремі положення Закону №1788-ХІІ, у зв`язку із чим вони втратили чинність з дня ухвалення Рішення (пункт 2 резолютивної частини Рішення). 
Одночасно Конституційний Суд України встановив, що підлягають застосуванню відповідні норми в редакції до внесення змін Законом №213-VIII.
У зв`язку із цим на час виникнення спірних правовідносин Закон №1788-ХІІ, з урахуванням Рішення №1-р/2020, встановлював право на пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, для жінок після досягнення 50 років (за наявності стажу роботи та інших умов, визначених в рішенні Конституційного Суду України).
Отже, між нормами Закону №1788-ХІІ, з урахуванням Рішення №1-р/2020 з одного боку, та Законом №1058-ІV з іншого, в частині віку набуття права на пенсію на пільгових умовах, існувала колізія. 
Перший із цих законів визначав такий вік у 50 років, тоді як другий у 55 років.
Оскільки норми названих законів регулюють одне і те ж коло відносин, Велика Палата Верховного Суду у зразковій справі №360/3611/20, відносини у якій є аналогічними спірним у цій справі відносинам, дійшла висновку, що вони явно суперечать один одному.
Таке регулювання порушує вимогу «якості закону», передбачену Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950, та не забезпечує адекватний захист від свавільного втручання публічних органів державної влади у майнові права заявника (пункт 56 рішення Європейського суду з прав людини від 14.10.2010 у справі «Щокін проти України»).
Велика Палата Верховного Суду в постанові від 19.02.2020 у справі №520/15025/16-а сформувала правовий висновок, згідно з яким у разі існування неоднозначного або множинного тлумачення прав та обов`язків особи в національному законодавстві органи державної влади зобов`язані застосувати підхід, який був би найбільш сприятливим для особи.
Отже, застосуванню підлягають саме норми Закону №1788-ХІІ з урахуванням Рішення №1-р/2020, а не Закону №1058-ІV.
Саме така правова позиція викладена у Постанові Великої Палати Верховного Суду від 03.11.2021 у зразковій справі №360/3611/20 та в силу частини п`ятої статті 242 КАС України врахована судом при вирішенні даної справи.
Щодо позовних вимог в частині зобов`язання зарахувати до страхового стажу та до пільгового стажу (стаж на роботах з шкідливими і важкими умовами праці за Списком №2) період навчання з 01.09.1988 по 30.05.1989 та період проходження військової служби з 31.05.1989 по 28.06.1991.
Відповідно до статті 1 Закону № 1058-IV:
- застрахована особа - фізична особа, яка відповідно до цього Закону підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню і сплачує (сплачувала) та/або за яку сплачуються чи сплачувалися у встановленому законом порядку страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування та до накопичувальної системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування;
- страхувальники - роботодавці та інші особи, які відповідно до закону сплачують єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та/або є платниками відповідно до цього Закону;
- страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягала державному соціальному страхуванню, якою або за яку сплачувався збір на обов`язкове державне пенсійне страхування згідно із законодавством, що діяло раніше, та/або підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню згідно із цим Законом і за який сплачено страхові внески;
- персоніфікований облік у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування (далі - персоніфікований облік) - організація та ведення обліку відомостей про застраховану особу, що здійснюється відповідно до законодавства і використовується в системі загальнообов`язкового державного соціального страхування в установленому законодавством порядку.
Згідно з нормами статей 14, 15 Закону №1058-IV платниками страхових внесків є страхувальники (роботодавці), які зобов`язані сплачувати страхові внески за застрахованих осіб (працівників) до органів Пенсійного фонду України.
Відповідно до частини другої статті 24 Закону №1058-IV страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.
Як вказано у спірному рішенні №124050006205 від 20.02.2026, ГУ ПФУ у Вінницькій області не зарахувало до страхового стажу позивача період його навчання згідно диплому НОМЕР_2 від 30.06.1992, оскільки період навчання перетинається з періодом проходження військової служби.
Пунктом «д» частини 3 статті 56 Закону №1788-XII передбачено, що до стажу роботи, який дає право на пенсію, зараховується час навчання у вищих і середніх спеціальних навчальних закладах, в училищах і на курсах по підготовці кадрів, підвищення кваліфікації та перекваліфікації, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі.
Пунктами 109 та 117 Положення про порядок призначення і виплати державних пенсій, затвердженого постановою Ради Міністрів СРСР від 03.08.1972 №590, було передбачено, що навчання в училищах та школах системи державних трудових резервів та системи професійно-технічної освіти (у ремісничих, залізничних училищах, гірничопромислових школах та училищах, школах фабрично-заводського навчання, училищах механізації сільського господарства, технічних училищах, професійно-технічних училищ) та в інших училищах, школах та на курсах з підготовки кадрів, підвищення кваліфікації та перекваліфікації зараховується в стаж роботи, доказом стажу роботи може бути, зокрема, трудова книжка, довідка.
Верховний Суд в постанові від 18.03.2020 у справі №243/6299/17 наголосив, що згідно з пунктом «д» статті 56 Закону №1788-XII до стажу роботи, що дає право на пенсію, зараховується час навчання у вищих і середніх спеціальних навчальних закладах, в училищах і на курсах по підготовці кадрів, підвищенню кваліфікації та перекваліфікації, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі.
Статтею 62 Закону №1788-XII передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Зазначеній нормі відповідає пункт 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637 (далі - Порядок №637), відповідно до якого за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній стаж роботи встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.
За відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи (пункт 3 Порядку№637).
Відповідно до пункту 8 Порядку № 637 час навчання у вищих навчальних, професійних навчально-виховних закладах, навчальних закладах підвищення кваліфікації та перепідготовки кадрів, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі підтверджується дипломами, посвідченнями, свідоцтвами, а також довідками та іншими документами, що видані на підставі архівних даних і містять відомості про періоди навчання.
Суд звертає увагу, що відповідно до диплому серії НОМЕР_2 ОСОБА_1 з 01.09.1988 по 30.06.1992 навчався у Професійно-технічному училищі №27 м. Щастя, Луганської області.
Час навчання ОСОБА_1 з 01.09.1988 по 30.06.1992 підтверджується записом трудової книжки серії НОМЕР_3 , який містить посилання на диплом серії НОМЕР_2 .
Тобто, період навчання позивача з 01.09.1988 по 30.06.1992 в професійно-технічному училищі №27 м. Щастя підтверджується належними доказами, які дозволяли відповідачу зарахувати такий період до трудового та страхового стажу позивачу.
За встановлених фактичних обставин справи та оцінки поданих позивачем документів, суд виснує про безпідставність незарахування відповідачем періоду навчання позивача з 01.09.1988 по 30.06.1992 в професійно-технічному училищі №27 м. Щастя.
Оскільки страховий стаж ОСОБА_1 з урахуванням періоду навчання з 01.09.1988 по 30.06.1992 в професійно-технічному училищі №27 м. Щастя становить 33 роки, позивач набув право на призначення пенсії за віком відповідно до Закону № 1058-ІV.
В0дночас, суд зазначає, що у спірному рішенні відсутні відомості про незарахування до страхового стажу позивача періоду проходження військової служби, про що вказує позивач, і що не знайшло свого підтвердження під час розгляду справи, тому у задоволенні позовних вимог в цій частині слід відмовити.
Згідно з пунктом 4.3 Порядку № 22-1 не пізніше 10 днів після надходження заяви та за наявності документів, необхідних для призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший та поновлення виплати пенсії (у тому числі документів, одержаних відповідно до абзацу другого підпункту 3 пункту 4.2 цього розділу), орган, що призначає пенсію, розглядає подані документи та приймає рішення щодо призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший, поновлення раніше призначеної пенсії без урахування періоду, за який відсутня інформація про сплату страхових внесків до Пенсійного фонду України.
Постановою Пенсійного Фонду України від 16.12.2020 №25-1 внесено зміни до Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», якою передбачено застосування екстериторіального призначення та перерахунку пенсій.
Відповідно до пункту 4.2 Порядку після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу.
Відповідно до висновків, викладених у постановах Верховного Суду від 08.02.2024 у справі №500/1216/23 та від 09.07.2024 у справі №240/16372/23, дії зобов`язального характеру щодо проведення перерахунку пенсії має вчинити територіальний орган Пенсійного фонду України, визначений за принципом екстериторіальності, що вирішував питання про призначення пенсії.
Як встановлено судом, рішення про відмову у призначенні пенсії за віком №124050006205 від 20.02.2026 за принципом екстериторіальності приймалось ГУ ПФУ у Вінницькій області за результатами поданої заяви про перерахунок пенсії і долучених до неї документів.
Тому дії зобов`язального характеру слід покласти на ГУ ПФУ у Вінницькій області.
Відповідно до вимог частини другої статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. 
Відповідачем-2 не виконано вимоги щодо обов`язку довести правомірність спірного рішення. 
Відповідно до частини другої статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку. 
Даючи оцінку спірному рішенню, яке зумовило звернення позивача до суду з даним позовом, суд дійшов висновку, що рішення ГУ ПФУ у Вінницькій області про відмову у призначенні пенсії за віком №124050006205 від 20.02.2026 не відповідає визначеним частиною другою статті 2 КАС України критеріям до такого роду рішень і чинному законодавству та порушує право позивача на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, тому таке рішення слід визнати протиправним, задовольнивши першу позовну вимогу. 
Друга позовна вимога є похідною від першої позовної вимоги і підлягає до часткового задоволення шляхом зобов`язання ГУ ПФУ у Вінницькій області зарахувати ОСОБА_2 до страхового стажу період навчання з 01.09.1988 по 30.06.1992 в професійно-технічному училищі №27 м. Щастя та призначити з 19.01.2026 пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №2 відповідно до пункту «б» частини першої статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» в редакції до внесення змін Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 № 213-VIII 13.01.2026.
Оцінюючи зібрані у справі докази в сукупності та мотиви суду щодо кожної позовної вимоги, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог, тому позов слід задовольнити частково. 
Відповідно до частини першої статті 139 КАС України підлягають відшкодуванню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача-1 понесені позивачем судові витрати у вигляді судового збору в сумі 1 331 грн 20 к., сплаченого за квитанцією № 1.544245427.1 від 23.02.2026. 
Керуючись ст.ст.6-10, 14, 72-77, 90, 139, 159, 241-246, 262, 293-295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд 
в и р і ш и в :
Позов ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , фактичне місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_4 ), до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (вул. Зодчих, буд. 22, м. Вінниця, 21005, код ЄДРПОУ 13322403), Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (вул. Митрополита Андрея, буд. 10, м. Львів, 79016, код ЄДРПОУ 13814885) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії, - задовольнити частково. 
Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (вул. Зодчих, буд. 22, м. Вінниця, 21005, код ЄДРПОУ 13322403) №124050006205 від 20.02.2026 про відмову у призначенні пенсії ОСОБА_1 . 
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (вул. Зодчих, буд. 22, м. Вінниця, 21005, код ЄДРПОУ 13322403) зарахувати ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , фактичне місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_4 ) до страхового стажу періоду навчання з 01.09.1988 по 30.06.1992 в професійно-технічному училищі №27 м. Щастя та призначити з 19.01.2026 пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №2 відповідно до пункту «б» частини першої статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» в редакції до внесення змін Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 № 213-VIII 13.01.2026.
У задоволенні інших позовних вимог відмовити.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (вул. Зодчих, буд. 22, м. Вінниця, 21005, код ЄДРПОУ 13322403) в користь ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , фактичне місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_4 ) 1 331 (одна тисяча триста тридцять одна) грн 20 к. судових витрат у вигляді судового збору з кожного. 
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Хома О.П.