РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
і м е н е м У к р а ї н и

02 липня 2026 року 	м. Рівне	№460/952/26	

Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді С.М. Дуляницька, розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи, адміністративну справу за позовом
 	Державної екологічної інспекції Поліського округу 	
до	Вирівської сільської ради Сарненського району Рівненської області 	
 	про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинення певних дій, -	

В С Т А Н О В И В:

Державна екологічна інспекція Поліського округу (далі - позивач) звернулася до Рівненського окружного адміністративного суду з позовом до Вирівської сільської ради Сарненського району Рівненської області (далі - відповідач), в якому просить суд:
визнати протиправною бездіяльність Вирівської сільської ради Сарненського району Рівненської області щодо невиконання делегованих повноважень, а саме не забезпечення організації і здійснення землеустрою на території Вирівської сільської ради, в частині: встановлення в натурі (на місцевості) меж прибережно-захисних смуг на водних об`єктах: озеро «Біля Липохи» в с. Чудель – площа водного дзеркала 0,5 га; два ставки «Садок» біля с. Федорівка – площа водного дзеркала 4,24 га (став № 1 – 2,28 га, став № 2 – 1,42 га); ставки біля с. Селище – площа водного дзеркала 105,81 га (став № 1 – 39,49 га, став № 2 – 54,40 га, став № 3 – 7,17 га, став № 4 – 1,37 га, став № 6 – 3,06 га) та внесення відомостей про них до Державного земельного кадастру; 
зобов`язати Вирівську сільську раду Сарненського району Рівненської області код ЄДРПОУ 04387705 виконати делеговані повноваження, в частині організації і здійснення землеустрою на території Вирівської сільської ради, а саме: встановити в натурі (на місцевості) межі прибережно - захисних смуг водних об`єктів: озеро «Біля Липохи» в с. Чудель – площа водного дзеркала 0,5 га; два ставки «Садок» біля с. Федорівка – площа водного дзеркала 4,24 га (став № 1 – 2,28 га, став № 2 – 1,42 га); ставки біля с. Селище – площа водного дзеркала 105,81 га (став № 1 – 39,49 га, став № 2 – 54,40 га, став № 3 – 7,17 га, став № 4 – 1,37 га, став № 6 – 3,06 га) та внести відомості про них до Державного земельного кадастру. 
В обґрунтування позовних вимог зазначає, що незважаючи на те, що за результатами вивчення стану додержання вимог земельного законодавства в діяльності органів влади та місцевого самоврядування встановлено невиконання делегованих повноважень Вирівською сільською радою - не забезпечення організації і здійснення землеустрою на території Вирівської сільської ради. Вказане свідчить про протиправну бездіяльність відповідача, що може призвести до нецільового використання земельних ділянок. Враховуючи викладене, просив суд позов задовольнити повністю.
Відповідач подав відзив на позовну заяву, в якому проти задоволення позовних вимог заперечує та вказує, що відсутність окремого проєкту землеустрою щодо встановлення прибережної захисної смуги не свідчить про відсутність самої прибережної захисної смуги, оскільки її розміри встановлені законом. В цьому випадку розмір ПЗС визначається відповідно до норм частини другої статті 60 ЗК України та статті 88 ВК України і їхнє встановлення "в натурі" є технічним, а не правоустановчим процесом. Тому позовні вимоги є безпідставними, оскільки Державною екологічною інспекцією Поліського округу не доведено порушення меж, встановлених ст. 88 Водного кодексу України на водних об`єктах: два ставки «Садок» біля с. Федорівка – площа водного дзеркала 4,24 га (став № 1 – 2,28 га, став № 2 – 1,42 га); ставки біля с. Селище – площа водного дзеркала 105,81 га (став № 1 – 39,49 га, став № 2 – 54,40 га, став № 3 – 7,17 га, став № 4 – 1,37 га, став № 6 – 3,06 га).
Що стосується водного об`єкту озеро «Біля Липохи» в с. Чудель площа водного дзеркала 0,5 га, то відповідно до листа Регіонального офісу водних ресурсів у Рівненській області від 09.10.2025 № 610/08-25 від 09.10.2025 року вищезазначене озеро відсутнє в переліку площинних водних об`єктів розташованих на території Вирівської сільської ради.
Позивач зазначає, що межі смуг навколо озер «Виходське» та «Біля ферми» встановлені згідно з генеральним планом с. Чудель. Це свідчить про планомірну роботу сільської ради у сфері землеустрою в межах наявних ресурсів. 
Позивач вимагає встановлення меж для значної кількості водних об`єктів. Одночасне виготовлення документації на таку кількість об`єктів покладає надмірний фінансовий тягар на бюджет сільської ради, що може призвести до зупинення інших соціально важливих програм.
За наведеного, просить у задоволенні позовних вимог відмовити.
Позивач подав відповідь на відзив, в якому навів аргументи на спростування доводів відповідача. Просить позовні вимоги задовольнити.
Ухвалою суду від 23.01.2026 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.
Суд, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується адміністративний позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду і вирішення справи по суті, встановив таке.
Державною екологічною інспекцією Поліського округу на підставі статті 202 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища", Постанови Кабінету Міністрів України від 09.03.1999 № 339 «Про затвердження Порядку контролю за здійсненням органами місцевого самоврядування делегованих повноважень органів виконавчої влади», Положення про Державну екологічну інспекцію Поліського округу, затвердженого наказом Державної екологічної інспекції України № 32 від 20 лютого 2023 року, наказу Державної екологічної інспекції України від 05.12.2023 № 159 «Про затвердження Переліку центральних органів виконавчої влади та їх територіальних органів, місцевих органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування в частині здійснення делегованих їм повноважень органів виконавчої влади, які планується перевірити у 2024 році», та наказу Державної екологічної інспекції Поліського округу № 565-ОД від 21.08.2024 та № 589-ОД від 29.08.2024 в період з 26.08.2024 по 04.10.2024 року здійснено державний нагляд (контролю) за дотриманням Вирівською сільською радою вимог законодавства у сфері охорони навколишнього природного середовища в частині здійснення делегованих повноважень органів виконавчої влади в присутності голови Вирівської сільської ради – Опалька Сергія Миколайовича.
Під час перевірки встановлено, що загальна площа Вирівської сільської ради Сарненського району Рівненської області становить - 391,86 км2. 
До складу громади входить 11 населених пунктів: Вири, Гранітне, Дубняки, Зарів`я, Кам`яне - Случанське, Олексіївка, Селище, Федорівка, Чабель, Чудель, Ясногірка. 
На території Вирівської сільської ради наявні водні об`єкти, що перебувають у комунальній власності сільської ради: озеро «Виходське» в с. Чудель – площа водного дзеркала 0,76 га; озеро «Біля Липохи» в с. Чудель – площа водного дзеркала 0,5 га; озеро «Біля ферми» в с. Чудель – площа водного дзеркала 0,55 га; два ставки «Садок» біля с. Федорівка – площа водного дзеркала 4,24 га (став № 1 – 2,28 га, став № 2 – 1,42 га); ставки біля с. Селище – площа водного дзеркала 105,81 га (став № 1 – 39,49 га, став № 2 – 54,40 га, став № 3 – 7,17 га, став № 4 – 1,37 га, став № 6 – 3,06 га). 
Відповідно до розроблено генерального плану с. Чудель Сарненського району Рівненської області встановлені прибережні захисні смуги навколо озера «Виходське» та озера «Біля ферми», які розташовані в с. Чудель. 
Прибережні захисні смуги водних об`єктів, а саме: озеро «Біля Липохи» в с. Чудель – площа водного дзеркала 0,5 га; два ставки «Садок» біля с. Федорівка – площа водного дзеркала 4,24 га (став № 1 – 2,28 га, став № 2 – 1,42 га); ставки біля с. Селище – площа водного дзеркала 105,81 га (став № 1 – 39,49 га, став № 2 – 54,40 га, став № 3 – 7,17 га, став № 4 – 1,37 га, став № 6– 3,06 га) – не встановлені, а також не внесені відомості про них до Державного земельного кадастру. 
На переконання позивача, вказане є невиконанням делегованих повноважень, відповідно до підпункту 9 пункту "б" частини першої статті 33 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні».
Отже перевіркою встановлено та в акті № 87 від 04.10.2024 зафіксовано, що Вирівською сільською радою не забезпечується виконання покладених на неї делегованих повноважень, в частині забезпечення організації і здійснення землеустрою на території Вирівської сільської ради, а саме: не встановлено на місцевості межі прибережно - захисних смуг водних об`єктів та не внесені відомості про них до Державного земельного кадастру. 
Відповідно до ст. 202 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», Положення про Державну екологічну інспекцію Поліського округу, затвердженого наказом Державної екологічної інспекції України № 32 від 20 лютого 2023 року з метою усунення порушень вимог природоохоронного законодавства, виявлених під час здійснення державного нагляду (контролю) за дотриманням Вирівською сільською радою вимог законодавства у сфері охорони навколишнього природного середовища в частині здійснення делегованих повноважень органів виконавчої влади Інспекцією Вирівській сільській раді видана вимога № 87 від 04.10.2024. 
Пунктом 3 вимоги зобов`язано Вирівську сільську раду забезпечити виконання делегованих повноважень щодо організації і здійснення землеустрою на території Вирівської сільської ради, в частині встановлення прибережно-захисних смуг на водних об`єктах, а саме: озеро «Біля Липохи» в с. Чудель – площа водного дзеркала 0,5 га; два ставки «Садок» біля с. Федорівка – площа водного дзеркала 4,24 га (став № 1 – 2,28 га, став № 2 – 1,42 га); ставки біля с. Селище – площа водного дзеркала 105,81 га (став № 1 – 39,49 га, став № 2 – 54,40 га, став № 3 – 7,17 га, став № 4 – 1,37 га, став № 6 – 3,06 га) та внести відомості про них до Державного земельного кадастру. 
Державна екологічна інспекція Поліського округу також скеровувала протягом 2022-2025 років листи-вимоги Вирівській сільській раді щодо усунення вищевказаних порушень природоохоронного законодавства в частині виконання останньою покладених на неї делегованих повноважень. 
Окрім того, слід зазначити, що в період з 05 серпня 2025 року – 15 вересня 2025 року Державною екологічною інспекцією Поліського округу на підставі ст. 202 Закону України „Про охорону навколишнього природного середовища”, Постанови Кабінету Міністрів України від 09.03.1999 № 339 «Про затвердження Порядку контролю за здійсненням органами місцевого самоврядування делегованих повноважень органів виконавчої влади», Положення про Державну екологічну інспекцію Поліського округу, затвердженого наказом Державної екологічної інспекції України № 32 від 20 лютого 2023 року, наказу Державної екологічної інспекції України від 31.12.2024 № 185 «Про затвердження Плану перевірок органів місцевого самоврядування, в частині здійснення делегованих їм повноважень органів виконавчої влади, Державної екологічної інспекції України на 2025 рік», та наказу Державної екологічної інспекції Поліського округу № 827-ОД від 05.08.2025 та № 854-ОД від 07.08.2025 здійснено державний нагляд (контролю) за дотриманням Вирівською сільською радою вимог законодавства у сфері охорони навколишнього природного середовища в частині здійснення делегованих повноважень органів виконавчої влади в присутності Вирівського сільського голови – ОСОБА_1 та заступника Вирівського сільського голови – Хомича Віктора Анатолійовича.
Вказаним заходом встановлено, що Вирівською сільською радою не забезпечується виконання покладених на неї делегованих повноважень, в частині забезпечення організації і здійснення землеустрою на території Вирівської сільської ради, а саме: прибережні захисні смуги водних об`єктів озеро «Біля Липохи» в с. Чудель – площа водного дзеркала 0,5 га; два ставки «Садок» біля с. Федорівка – площа водного дзеркала 4,24 га (став № 1 – 2,28 га, став № 2 – 1,42 га); ставки біля с. Селище – площа водного дзеркала 105,81 га (став № 1 – 39,49 га, став № 2 – 54,40 га, став № 3 – 7,17 га, став № 4 – 1,37 га, став № 6 – 3,06 га) не встановлені, а також не внесені відомості про них до Державного земельного кадастру. 
Позивач зазначає, що оскільки на Вирівську сільську раду покладено обов`язок із організації проведення робіт із встановлення на місцевості меж прибережних захисних смуг водних об`єктів, які знаходяться на підвідомчій території громади та внесення відомостей про них до Державного земельного кадастру, а відповідачем вказані обов`язки не виконані, то вказане свідчить про протиправну бездіяльність органу місцевого самоврядування. У зв`язку з цим позивач звернувся до суду з даним позовом.
Надаючи правову оцінку обставинам справи у взаємозв`язку з нормами законодавства, що регулюють спірні правовідносини, суд враховує таке. 
Статтею 13 Конституції України передбачено, що земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією. 
Згідно ст. 16 Конституції України забезпечення екологічної безпеки і підтримання екологічної рівноваги на території України, подолання наслідків Чорнобильської катастрофи - катастрофи планетарного масштабу, збереження генофонду Українського народу є обов`язком держави. 
Згідно припису ст. 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. 
Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. 
Державна екологічна інспекція України входить до системи органів виконавчої влади та утворюється для забезпечення реалізації державної політики із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів. 
Відповідно до ст. 35 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» державний контроль у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів. 
Статтею 20-2 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» визначена компетенція центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів, у сфері охорони навколишнього природного середовища, зокрема, щодо повноважень з організація і здійснення у межах компетенції державного нагляду (контролю) за додержанням центральними органами виконавчої влади та їх територіальними органами, місцевими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування в частині здійснення делегованих їм повноважень органів виконавчої влади, підприємствами, установами та організаціями незалежно від форми власності та господарювання, громадянами України, іноземцями та особами без громадянства, а також юридичними особами - нерезидентами вимог законодавства про охорону навколишнього природного середовища. 
Згідно Положення про Державну екологічну інспекцію України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19 квітня 2017 року № 275, Держекоінспекція України є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра екології та природних ресурсів України і який реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів. 
Державна екологічна інспекція Поліського округу діє на підставі Положення, затвердженого Наказом Державної екологічної інспекції України від 04.12.2025 року № 192 (далі - Положення), згідно якого Держекоінспекція є міжрегіональним територіальним органом Державної екологічної інспекції України та їй підпорядковується. Повноваження Інспекції поширюються на територію Житомирської та Рівненської областей. 
Державна екологічна інспекція Поліського округу у своїй діяльності керується Конституцією та законами України, указами Президента України, постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, дорученнями Прем`єр-міністра України, наказами Мінекономіки, дорученнями Міністра економіки, довкілля та сільського господарства, його заступників, наказами Держекоінспекції, дорученнями Голови Держекоінспекції України, актами Житомирської та Рівненської обласних державних адміністрацій, обласних рад, іншими актами законодавства України, а також Положенням про Інспекцію. 
Пунктом 2, розділу 2 Положення встановлено, що Держекоінспекція здійснює державний нагляд (контроль) за додержанням територіальними органами центральних органів виконавчої влади, місцевими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування в частині здійснення делегованих їм повноважень органів виконавчої влади, підприємствами, установами та організаціями незалежно від форми власності і господарювання, громадянами України, іноземцями та особами без громадянства, а також юридичними особами – нерезидентами вимог екологічного законодавства, вживає в установленому порядку заходів досудового врегулювання спорів, виступає позивачем та відповідачем у судах. 
Також, згідно даного Положення Інспекція є міжрегіональним територіальним органом Держекоінспекції (центральний орган виконавчої влади, який реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів) до повноважень якого, зокрема віднесено здійснення державного нагляду (контролю) за додержанням режиму використання земель природно-заповідного та іншого природоохоронного призначення; за установленням та використанням водоохоронних зон і прибережних захисних смуг, а також додержанням режиму використання їх територій, а також за додержанням органами місцевого самоврядування вимог законодавства про охорону земель в частині виконання екологічних вимог під час надання у власність і користування, в тому числі на умовах оренди, земельних ділянок.
Одночасно, ст. 7 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель» визначено, що до повноважень Держекоінспекції та її міжрегіональних територіальних органів віднесено здійснення державного контролю за дотриманням вимог законодавства України про охорону земель у частині додержання встановленого законодавством України режиму використання земель природно-заповідного та іншого природоохоронного призначення, а також територій, що підлягають особливій охороні; виконання екологічних вимог при наданні у власність і користування, в тому числі в оренду, земельних ділянок. 
В свою чергу делеговані повноваження органів місцевого самоврядування в сфері охорона навколишнього природного середовища чітко визначені пунктом б) статті 33 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні». Одним із повноважень у даній сфері, які делеговані органам місцевого самоврядування, є організація та здійснення землеустрою. 
Крім того, організація землеустрою віднесено до повноважень органів місцевого самоврядування статтею 12 Земельного кодексу України та статтями 19, 21 Закону України «Про землеустрій».
При цьому, статтею 26 вказаного Закону України «Про землеустрій» передбачено, що органи місцевого самоврядування можуть виступати замовниками документації із землеустрою. Землеустрій це сукупність соціально-економічних та екологічних заходів, спрямованих на регулювання земельних відносин та раціональну організацію території адміністративно-територіальних одиниць, суб`єктів господарювання, що здійснюються під впливом суспільно-виробничих відносин і розвитку продуктивних сил (ст. 181 Земельного кодексу України та ст. 1 Закону України "Про землеустрій"). 
Статтею 182 Земельного кодексу України метою землеустрою визначено, зокрема, створення сприятливого екологічного середовища та поліпшенні природних ландшафтів.
Окрім того, пунктом в) статті 183 цього ж Кодексу до основних завдань землеустрою віднесено в тому числі встановлення на місцевості меж територій з особливим природоохоронним і заповідним режимами. 
Також, з метою інформаційного забезпечення органів державної влади та органів місцевого самоврядування, фізичних та юридичних осіб при регулюванні земельних відносин, управлінні земельними ресурсами, організації раціонального використання та охорони земель, здійсненні землеустрою ведеться Державний земельний кадастр (ст. 2 Закону України «Про Державний земельний кадастр»). 
Згідно статті 5 Закону України «Про Державний земельний кадастр» ведення Державного земельного кадастру здійснюється зокрема шляхом внесення відомостей про об`єкти Державного земельного кадастру за результатами здійсненого землеустрою (ст. 21 Закону України «Про Державний земельний кадастр»). 
Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення системи управління та дерегуляції у сфері земельних відносин» від 28.04.2021 № 1423-ІХ фактично здійснено розмежування земель державної і комунальної власності, а також встановлено, що землями комунальної власності територіальних громад вважаються всі землі державної власності, розташовані за межами населених пунктів у межах таких територіальних громад, а також те, що органи місцевого самоврядування передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб. 
Так, відповідно до частини першої статті 58 Земельного кодексу України та статті 4 Водного кодексу України до земель водного фонду належать землі, зайняті, зокрема, прибережними захисними смугами вздовж морів, річок та навколо водойм. Таким чином, до земель водного фонду України відносяться землі, на яких хоча і не розташовані об`єкти водного фонду, але за своїм призначенням вони сприяють функціонуванню і належній експлуатації водного фонду, виконують певні захисні функції. 
Згідно вимог статті 60 Земельного кодексу України та статті 88 Водного кодексу України передбачено, що прибережні захисні смуги встановлюються за окремими проектами землеустрою. 
В свою чергу, статті 61 Земельного кодексу України та статті 89 Водного кодексу України встановлено, що прибережні захисні смуги є природоохоронною територією з режимом обмеженої господарської діяльності та встановлено відповідні обмеження у використанні земельних ділянок прибережних захисних смуг, а саме:
а) розорювання земель (крім підготовки ґрунту для залуження і залісення), а також садівництво та городництво; 
б) зберігання та застосування пестицидів і добрив; 
в) влаштування літніх таборів для худоби; 
г) будівництво будь-яких споруд (крім гідротехнічних, навігаційного призначення, гідрометричних та лінійних, а також інженерно-технічних і фортифікаційних споруд, огорож, прикордонних знаків, прикордонних просік, комунікацій), у тому числі баз відпочинку, дач, гаражів та стоянок автомобілів; 
г) влаштування звалищ сміття, гноєсховищ, накопичувачів рідких і твердих відходів виробництва, кладовищ, скотомогильників, полів фільтрації тощо; 
д) миття та обслуговування транспортних засобів і техніки; 
е) випалювання сухої рослинності або її залишків з порушенням порядку, встановленого центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони навколишнього природного середовища. 
Згідно статті 113 Земельного кодексу України чітко передбачено, що зони санітарної охорони створюються навколо об`єктів, де є підземні та відкриті джерела водопостачання, водозабірні та водоочисні споруди, водоводи, об`єкти оздоровчого призначення та інші, для їх санітарно-епідеміологічної захищеності.
Частиною 2 даної норми визначено, що у межах зон санітарної охорони забороняється діяльність, яка може призвести до завдання шкоди підземним та відкритим джерелам водопостачання, водозабірним і водоочисним спорудам, водоводам, об`єктам оздоровчого призначення, навколо яких вони створені.
Статтею 1 Водного кодексу України визначено, що зона санітарної охорони це територія і акваторія, де запроваджується особливий санітарно-епідеміологічний режим, з метою запобігання погіршення якості води джерел централізованого господарсько-питного водопостачання, а також з метою забезпечення охорони водопровідних споруд. 
Окрім зазначеного, статтею 93 Водного кодексу України передбачено, що метою охорони водних об`єктів у районах забору води для централізованого водопостачання населення, лікувальних і оздоровчих потреб встановлюються зони санітарної охорони, які поділяються на пояси особливого режиму. 
Частиною 2 даної статті передбачено, що межі зон санітарної охорони водних об`єктів встановлюються місцевими радами на їх території за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері розвитку водного господарства, центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері геологічного вивчення та раціонального використання надр, обласними, Київською, Севастопольською міськими державними адміністраціями, органом виконавчої влади Автономної Республіки Крим з питань охорони навколишнього природного середовища.
Статтею 47 Закону України «Про землеустрій» передбачено, що проєкти землеустрою щодо організації і встановлення меж територій природно-заповідного фонду та іншого природоохоронного призначення, оздоровчого, рекреаційного, історико-культурного, лісогосподарського призначення, земель водного фонду та водоохоронних зон, обмежень у використанні земель та їх режимоутворюючих об`єктів розробляються з метою: а) збереження природного різноманіття ландшафтів, охорони довкілля, підтримання екологічного балансу; б) створення місць для організованого лікування та оздоровлення людей, масового відпочинку і туризму; в) створення приміських зелених зон, збереження і використання об`єктів культурної спадщини; г) проведення науково-дослідних робіт; ґ) встановлення меж водоохоронних зон та прибережних захисних смуг; д) визначення в натурі (на місцевості) меж охоронних зон та інших обмежень у використанні земель, встановлених законами та прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами, а також інформування про такі обмеження землевласників, землекористувачів, інших фізичних та юридичних осіб. 
Проєкти землеустрою щодо організації і встановлення меж територій природно - заповідного фонду та іншого природоохоронного призначення, оздоровчого, рекреаційного, історико-культурного, лісогосподарського призначення, земель водного фонду та водоохоронних зон, обмежень у використанні земель та їх режимоутворюючих об`єктів визначають місце розташування і розміри земельних ділянок, власників земельних ділянок, землекористувачів, у тому числі орендарів, межі територій природно-заповідного фонду та іншого природоохоронного призначення, оздоровчого (округи і зони санітарної (гірничо - санітарної) охорони), рекреаційного та історико-культурного (охоронні зони) призначення, водоохоронних зон та прибережних захисних смуг, смуг відведення та берегових смуг водних шляхів, а також встановлюють режим використання та охорони їх територій. 
Проєкти землеустрою щодо організації і встановлення меж територій природно - заповідного фонду та іншого природоохоронного призначення, оздоровчого, рекреаційного, історико-культурного, лісогосподарського призначення, земель водного фонду та водоохоронних зон, обмежень у використанні земель та їх режимоутворюючих об`єктів розробляються на підставі укладених договорів між замовниками документації із землеустрою та її розробниками. 
Проекти землеустрою щодо організації і встановлення меж територій природно-заповідного фонду та іншого природоохоронного призначення, оздоровчого, рекреаційного, історико-культурного, лісогосподарського призначення, земель водного фонду та водоохоронних зон, обмежень у використанні земель та їх режимоутворюючих об`єктів для біосферних заповідників, природних заповідників, національних природних парків, регіональних ландшафтних парків, ботанічних садів, дендрологічних парків, парків - пам`яток садово-паркового мистецтва та зоологічних парків можуть розроблятися лише на землях та земельних ділянках, що включаються до складу таких територій без вилучення у землевласників та землекористувачів.
Рішення про затвердження проєктів землеустрою щодо організації і встановлення меж територій природно - заповідного фонду та іншого природоохоронного призначення, оздоровчого, рекреаційного, історико -культурного, лісогосподарського призначення, земель водного фонду та водоохоронних зон одночасно є рішенням про встановлення меж таких територій. 
Відповідно до наказу Державного комітету України із земельних ресурсів від 18.05.2010 № 376 «Про затвердження Інструкції про встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) та їх закріплення межовими знаками», зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 16.06.2010 за №391/17686 (далі - Інструкція), визначено механізм встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) та їх закріплення межовими знаками. 
Згідно з п.2.1. Інструкції встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) здійснюється на підставі розробленої та затвердженої технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), технічної документації із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок або проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки. 
Підпунктом 2.3. розділу ІІ Інструкції визначено, що комплекс робіт із встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) включає: підготовчі роботи, топографо - геодезичні, картографічні роботи та роботи із землеустрою, камеральні роботи, складання і оформлення матеріалів технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), а також встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та закріплення їх межовими знаками. 
Відповідно до ст. 26 Закону України «Про землеустрій» замовниками документації із землеустрою можуть бути органи державної влади, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, органи місцевого самоврядування, землевласники і землекористувачі. 
Крім того, статтею 60 цього ж Закону на органи місцевого самоврядування покладено обов`язок сприяти охороні й збереженню територій та об`єктів природно-заповідного фонду.
Як вже було встановлено судом та наведено вище по тексту, в ході перевірки позивачем встановлено невиконання відповідачем делегованих повноважень, відповідно до підпункту 9 пункту “б” частини першої статті 33 Закону України “Про місцеве самоврядування в Україні”, про що складений акт № 87 від 04.10.2024.
Також була виставлена вимога про усунення порушень вимог чинного законодавства № 87 від 04.10.2024.
В подальшому, в період з 05.08.2025 по 15.09.2025 року здійснено державний нагляд (контролю) за дотриманням Вирівською сільською радою вимог законодавства у сфері охорони навколишнього природного середовища в частині здійснення делегованих повноважень органів виконавчої влади в присутності Вирівського сільського голови ОСОБА_1 та заступника Вирівського сільського голови ОСОБА_2 .
Вказаним заходом встановлено, що Вирівською сільською радою не забезпечується виконання покладених на неї делегованих повноважень, в частині забезпечення організації і здійснення землеустрою на території Вирівської сільської ради, а саме: прибережні захисні смуги водних об`єктів озеро «Біля Липохи» в с. Чудель – площа водного дзеркала 0,5 га; два ставки «Садок» біля с. Федорівка – площа водного дзеркала 4,24 га (став № 1 – 2,28 га, став № 2 – 1,42 га); ставки біля с. Селище – площа водного дзеркала 105,81 га (став № 1 – 39,49 га, став № 2 – 54,40 га, став № 3 – 7,17 га, став № 4 – 1,37 га, став № 6 – 3,06 га) не встановлені, а також не внесені відомості про них до Державного земельного кадастру.
На Вирівську сільську раду покладено обов`язок із організації проведення робіт із встановлення на місцевості меж прибережних захисних смуг водних об`єктів, які знаходяться на підвідомчій території громади та внесення відомостей про них до Державного земельного кадастру. Вказане свідчить про протиправну бездіяльність органу місцевого самоврядування.
Доводи відповідача про відсутність у Вирівської сільської ради обов`язку щодо організації та здійснення землеустрою є необґрунтованими та такими, що не відповідають вимогам чинного законодавства. Посилаючись на п. б) ст. 33 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», відповідач помилково ототожнює поняття «повноваження» виключно з правом, ігноруючи системний зв`язок цієї норми з положеннями спеціального земельного та природоохоронного законодавства. Саме по собі закріплення за органом місцевого самоврядування відповідних повноважень у сфері регулювання земельних відносин та охорони навколишнього природного середовища означає покладення на нього публічно-правової функції, яка підлягає реалізації у випадках, прямо визначених законом.
Посилання відповідача на частину третю статті 60 Земельного кодексу України як на підставу безпідставності позовних вимог є вибірковим та таким, що не враховує фактичних обставин справи. Дійсно, зазначеною нормою передбачено, що межі прибережних захисних смуг і пляжних зон зазначаються в документації із землеустрою та містобудівній документації на місцевому і регіональному рівнях, позначаються на місцевості інформаційними знаками, а відомості про них вносяться до Державного земельного кадастру як відомості про обмеження у використанні земель. Однак сама по собі можливість визначення меж прибережних захисних смуг, у тому числі містобудівною документацією, не звільняє орган місцевого самоврядування від обов`язку забезпечити їх встановлення в натурі та внесення відповідних відомостей до Державного земельного кадастру.
Постанова Верховного Суду від 17.09.2024 у справі № 910/10049/22, на яку покликається відповідач, стосується питання щодо зобов`язання усунути перешкоди. Частина 5 ст. 242 КАС України передбачає, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Висновки Верховного Суду, викладені в від 17.09.2024 у справі № 910/10049/22, стосуються правовідносин іншої правової природи. Зазначена постанова вирішувала спір щодо правомірності надання земельної ділянки, яка належить до земель водного фонду, а також до зарезервованих під заповідання земель, в оренду юридичній особі під будівництво торговельно-офісного комплексу. Водночас, у даній справі предметом розгляду є бездіяльність сільської ради щодо не забезпечення організації і здійснення землеустрою на території сільської ради. Відтак правові висновки, викладені у зазначеній постанові, не можуть бути застосовані до даних правовідносин.
Твердження відповідача про те, що встановлення прибережної захисної смуги «в натурі» має виключно технічний характер і не є правоустановчим, не спростовує наявності обов`язку щодо вчинення відповідних дій. Саме невиконання цього «технічного» етапу є однією з позовних вимог у даній справі, оскільки відсутність встановлених у натурі меж та відомостей у Державному земельному кадастрі унеможливлює реалізацію правового режиму прибережних захисних смуг на практиці. 
Крім того, доводи відповідача про недоведеність порушень меж прибережних захисних смуг на конкретних водних об`єктах не ґрунтуються на жодних належних та допустимих доказах. Відповідачем не надано жодної документації із землеустрою або містобудівної документації, яка б підтверджувала встановлення меж прибережних захисних смуг, а також внесення відповідних відомостей до Державного земельного кадастру.
Доводи відповідача щодо водного об`єкта озеро «Біля Липохи» в с. Чудель площею водного дзеркала 0,5 га також є необґрунтованими та такими, що спростовуються матеріалами справи. Посилання відповідача на лист Регіонального офісу водних ресурсів у Рівненській області від 09.10.2025 № 610/08-25 про відсутність зазначеного озера у переліку площинних водних об`єктів, розташованих на території Вирівської сільської ради, саме по собі не свідчить про відсутність такого водного об`єкта в натурі та не спростовує обов`язків органу місцевого самоврядування щодо забезпечення дотримання вимог водного і земельного законодавства. 
Водночас факт існування озера «Біля Липохи» та належність його до комунальної власності Вирівської сільської ради прямо підтверджується листом самої ради. Так, у листі Вирівської сільської ради № 02-14-875 від 30.08.2024 про надання інформації щодо водних об`єктів на території Вирівської сільської ради, підписаному заступником сільського голови Хомичем В.А., прямо зазначено, що в комунальній власності територіальної громади перебуває, зокрема, озеро «Біля Липохи» в с. Чудель. Зазначений лист є офіційним документом органу місцевого самоврядування та свідчить про визнання самим відповідачем факту існування відповідного водного об`єкта та його правового статусу. Крім того, озеро «Біля Липохи» зафіксоване в актах перевірки Державної екологічної інспекції Поліського округу, які були підписані уповноваженими посадовими особами Вирівської сільської ради без зауважень. 
Таким чином, твердження відповідача про відсутність зазначеного водного об`єкта ґрунтується на вибірковому використанні окремого листа та суперечить як актам перевірки, так і офіційній інформації, наданій самим органом місцевого самоврядування.
При цьому слід окремо наголосити, що навіть у разі невнесення озера «Біля Липохи» до відповідних переліків або облікових матеріалів водних об`єктів така обставина не звільняє Вирівську сільську раду від виконання обов`язків, покладених на неї земельним та водним законодавством. Невчинення органом місцевого самоврядування дій щодо належного обліку водного об`єкта, оформлення документації, встановлення його меж та меж прибережної захисної смуги є наслідком власної бездіяльності відповідача і не може використовуватися ним як підстава для уникнення відповідальності або заперечення факту існування водного об`єкта. 
Відсутність озера «Біля Липохи» в окремих облікових переліках або реєстрах не спростовує факту його існування в натурі, підтвердженого актами перевірок та офіційним листом самої сільської ради, і не усуває обов`язку відповідача забезпечити дотримання вимог статей 60 Земельного кодексу України та 88 Водного кодексу України. Усі негативні наслідки неналежного ведення обліку та документації покладаються на орган місцевого самоврядування як суб`єкта владних повноважень і не можуть використовуватися для виправдання протиправної бездіяльності.
Щодо покликання відповідача на те, що одночасне виготовлення документації на таку кількість об`єктів покладає надмірний фінансовий тягар на бюджет сільської ради, суд зазначає таке. 
Суд зазначає, що триваюче правопорушення у вигляді бездіяльності суб`єкта владних повноважень існує доти, доки обов`язок не буде виконано, а фінансові чи організаційні труднощі не є підставою для звільнення від відповідальності. Встановлення меж водних об`єктів є обов`язком органів місцевого самоврядування відповідно до вимог земельного та водного законодавства. Це не факультативна дія, а необхідність для забезпечення правового режиму використання земель і водних ресурсів. Тому витрати на таку документацію не можна розглядати як «надмірні», а як обов`язкові для виконання закону. Чітке встановлення меж водних об`єктів дозволяє уникнути незаконного захоплення земель, самовільного будівництва та спорів, що у майбутньому можуть коштувати громаді значно дорожче. Крім того, витрати на документацію є одноразовими, тоді як вигоди від упорядкування меж - довгострокові. Наявність кадастрово визначених меж робить територію прозорою для інвесторів та користувачів, що може принести додаткові доходи. Встановлення меж водних об`єктів створює основу для сталого розвитку громади, захисту її інтересів та ефективного використання ресурсів.
Станом на дату ухвалення рішення судом, вимога екологічної інспекцій відповідачем не виконана, доказів протилежного суду не надано, що свідчить, що сільською радою допущено протиправну бездіяльність.
Через тривалу бездіяльність Відповідача щодо не виконання вимог чинного законодавства існує небезпека використання земель не за цільовим призначенням, самовільного зайняття даних земель, порушення режиму обмежень господарської діяльності на даних територія тощо.
Частиною 1 статті 2 КАС України визначено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Враховуючи встановленні під час розгляду даної справи обставини, суд дійшов висновку, що вимоги позивача правомірні, обґрунтовані і підлягають до задоволення у повному обсязі.
Підстави для розподілу судових витрат відсутні, оскільки позивач, як суб`єкт владних повноважень, доказів понесення витрат пов`язаних із залученням свідків та проведенням експертиз, відповідно до положень ч. 2 ст. 139 КАС надано не було. 
Керуючись статтями 241-246, 255, 257-262, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити повністю. 
Визнати протиправною бездіяльність Вирівської сільської ради Сарненського району Рівненської області щодо невиконання делегованих повноважень, а саме не забезпечення організації і здійснення землеустрою на території Вирівської сільської ради, в частині: встановлення в натурі (на місцевості) меж прибережно-захисних смуг на водних об`єктах: озеро «Біля Липохи» в с. Чудель – площа водного дзеркала 0,5 га; два ставки «Садок» біля с. Федорівка – площа водного дзеркала 4,24 га (став № 1 – 2,28 га, став № 2 – 1,42 га); ставки біля с. Селище – площа водного дзеркала 105,81 га (став № 1 – 39,49 га, став № 2 – 54,40 га, став № 3 – 7,17 га, став № 4 – 1,37 га, став № 6 – 3,06 га) та внесення відомостей про них до Державного земельного кадастру. 
Зобов`язати Вирівську сільську раду Сарненського району Рівненської області код ЄДРПОУ 04387705 виконати делеговані повноваження, в частині організації і здійснення землеустрою на території Вирівської сільської ради, а саме: встановити в натурі (на місцевості) межі прибережно - захисних смуг водних об`єктів: озеро «Біля Липохи» в с. Чудель – площа водного дзеркала 0,5 га; два ставки «Садок» біля с. Федорівка – площа водного дзеркала 4,24 га (став № 1 – 2,28 га, став № 2 – 1,42 га); ставки біля с. Селище – площа водного дзеркала 105,81 га (став № 1 – 39,49 га, став № 2 – 54,40 га, став № 3 – 7,17 га, став № 4 – 1,37 га, став № 6 – 3,06 га) та внести відомості про них до Державного земельного кадастру.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду. 
Повний текст рішення складений 02 липня 2026 року 
Учасники справи:
Позивач - Державна екологічна інспекція Поліського округу (вул. Леха Качинського, буд.12А,м. Житомир,Житомирська обл.,10014, ЄДРПОУ/РНОКПП 42163803) 
Відповідач - Вирівська сільська рада Сарненського району Рівненської області (вул. Центральна, 2А,с. Вири,Сарненський р-н, Рівненська обл.,34551, ЄДРПОУ/РНОКПП 04387705) 

Суддя       С.М. Дуляницька