Справа № 212/3832/26 
2/212/4006/26

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
10 червня 2026 року м. Кривий Ріг 
Покровський районний суд міста Кривого Рогу у складі: головуючого судді – Борис О.Н., з участю секретаря судового засідання Осіпової К.Д., в порядку ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного провадження з повідомленням сторін, в залі суду в місті Кривому Розі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Виконавчого комітету Покровської районної у місті ради про визнання дійсним договору купівлі-продажу нерухомого майна, третя особа Придніпровська товарна біржа,
встановив:
У березні 2026 року позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до відповідачів ОСОБА_2 , Виконавчого комітету Покровської районної у місті ради про визнання дійсним договору купівлі-продажу нерухомого майна, зареєстрованого Криворізькою філією Придніпровської товарної біржі за №913-Н/97 від 26 листопада 1997 року, за умовами якого, ОСОБА_2 , який діяв в інтересах ОСОБА_3 продав, а ОСОБА_1 купила будинок АДРЕСА_1 , загальною площею: 67,2 кв.м., житловою площею: 49,7 кв.м.
В обґрунтування позову позивач посилалася на те, що 25.11.1997 року позивач придбала будинок за адресою: АДРЕСА_1 . Даний факт підтверджується договором купівлі-продажу, зареєстрованим Криворізькою філією Придніпровської товарної біржі за №913-Н/97 від 26.11.1997 року на підставі ст.15 Закону України "Про товарну біржу» (в редакції, що діяла на час укладання договору). Вказаний договір було зареєстровано у КП «Криворізьке БТІ», що підтверджується реєстраційним посвідченням. Умови договору сторонами виконано повністю.
Оскільки договір не був нотаріально посвідчений, а компетентні органи і нотаріуси відмовляються визнавати на сьогодні правочин дійсним, позивач не може розпорядитись вищевказаним будинком на власний розсуд. У зв`язку із чим позивач вимушена звернутися до суду з даним позовом.
09 червня 2026 року до суду надійшов відзив на позовну заяву представника відповідача Виконавчого комітету Покровської районної у місті ради. У відзиві представник відповідача вказує, що у позивача існують перешкоди для оформлення правовстановлюючих документів на будинок у нотаріальному порядку, вважає, що визнання договору купівлі-продажу житлового будинку АДРЕСА_1 , зареєстрований Криворізькою філією Придніпровською товарною біржою 26.11.1997 за №913-Н/97 є ефективним способом захисту її порушеного права на розпорядження своєю власністю. Просив розглянути справу у його відсутність та ухвалити рішення згідно чинного законодавства та з урахуванням зібраних доказів по справі. 
Ухвалою суду від 30 березня 2026 року позовну заяву залишено без руху, наданий строк для усунення недоліків.
10 квітня 2026 року позивач подав до суду уточнену позовну заяву на виконання ухвали суду від 30.03.2026.
Ухвалою суду від 26 липня 2024 року відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного провадження з повідомленням учасників справи.
У судове засідання позивач не прибула, про дату час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Представник позивача подала до суду заяву в якій просила розглянути справу у її відсутність, позовні вимоги підтримала, не заперечувала проти ухвалення заочного рішення.
Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не прибув, повідомлявся належним чином про дату, час та місце розгляду справи, відзив на позов до суду не подав, про причини неявки суд не повідомив.
Представник відповідача Виконавчого комітету Покровської районної в місті ради до суду не прибув, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. 09 червня 2026 року до суду надіслав відзив на позовну заяву, у якому просив розглянути справу у його відсутність та ухвалити рішення згідно вимог чинного законодавства.
Представник третьої особи у судове засідання не прибув, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Клопотань про відкладення розгляду справи до суду не подав.
Справа розглядається за відсутності учасників справи, тому у відповідності до ст. 247 ч. 2 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, дослідивши письмові докази у справі, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, вважає встановленими наступні обставини. 
26 листопада 1997 року ОСОБА_1 придбала житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 . Даний факт підтверджується договором купівлі-продажу, зареєстрованим Придніпровської товарної біржі за №913-Н/97 від 26 листопада 1997 року на підставі ст.15 Закону України "Про товарну біржу» (в редакції, що діяла на час укладання договору). Вказаний договір було зареєстровано у КП «Криворізьке БТІ», що підтверджується реєстраційним посвідченням (а.с.7,8).
У пункті 2 Договору купівлі-продажу нерухомого майна зазначено, що нерухоме майно продана за 18 045 грн., які отримані продавцем від покупця до підписання цієї угоди. (а.с. 7)
За вказаних обставин судом встановлено, що умови договору купівлі-продажу нерухомого майна від 26.11.1997 року сторонами були виконані повністю, тобто ОСОБА_1 передала, а продавець ОСОБА_2 , який діяв в інтересах ОСОБА_3 прийняв грошову суму в розмірі 18 045 грн. за продаж вищевказаного будинку.
Право власності на будинок АДРЕСА_1 було зареєстровано за ОСОБА_1 у КП «Криворізьке РБТІ`ДОР», реєстрова книга №106 сторінка 144, запис 25898. (а.с. 8)
Постановою державного нотаріуса Другої криворізької державної нотаріальної контори Тімошиної О.В. від 25.03.2026 відмовлено ОСОБА_1 у посвідченні договору купівлі-продажу житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , у зв`язку з неналежним оформленням документу, що підтверджує право власності на житловий будинок (а.с.39).
Відповідно до ст. 153 ЦК Української РСР 1963 року договір вважається укладеним, коли між сторонами в потрібній у належних випадках формі досягнуто згоди по всіх істотних умовах.
За положеннями ст. 227 ЦК Української РСР 1963 року, договір купівлі-продажу жилого будинку повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією з сторін є громадянин. Недодержання цієї вимоги тягне недійсність договору (ст. 47 цього Кодексу).
Разом з тим, згідно ст. 15 Закону України «Про товарні біржі» № 1957 XII від 10 грудня 1991 року в редакції, яка діяла на час укладання договору купівлі-продажу в 2001 році, угоди, зареєстровані на біржі, не підлягали нотаріальному посвідченню. Угода вважалась укладеною з моменту її реєстрації на біржі.
Згідно ст. 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Так, на момент укладання Договору купівлі-продажу вказаної квартири був чинним Закон України «Про товарну біржу», відповідно до умов якого договори, оформлені товарною біржею, визнавались дійсними, а сам правочин було вчинено з дотриманням вимог діючого на той час законодавства. В подальшому до ЦК Української РСР 1963 року були внесені зміни, відповідно до яких угоди щодо відчуження нерухомого майна підлягають обов`язковому нотаріальному посвідченню. Відсутність належних правовстановлюючих документів на квартиру, на думку суду, істотним чином порушує право власності позивача, яке підлягає судовому захисту.
Відповідно до ч. 2 ст. 47 ЦК УРСР, якщо одна з сторін повністю або частково виконала угоду, яка потребує нотаріального посвідчення, а інша сторона ухиляється від нотаріального посвідчення угоди, суд вправі за вимогою виконавчої сторони визнати угоду дійсною. В цьому разі подальше нотаріальне посвідчення угоди не потребується.
Згідно із ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.
Відповідно до ч. 2 ст. 220 ЦК України, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається.
Судом встановлено, що з підстав недодержання вимог закону про нотаріальне посвідчення правочину нікчемними є тільки правочини, які відповідно до чинного законодавства підлягають обов`язковому нотаріальному посвідченню. У зв`язку з недодержанням вимог закону про нотаріальне посвідчення правочину договір може бути визнано дійсним лише з підстав, встановлених статтями 218 та 220 ЦК України.
Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.
Згідно до частини 1 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
У відповідності до частини 1 статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Так, судом встановлено, що при вчиненні договору купівлі-продажу житлового будинку дії сторін були спрямовані на встановлення цивільних прав та обов`язків, перехід права власності відбувся, сторони договору мали необхідний обсяг цивільної дієздатності та вільне волевиявлення, що відповідало внутрішній волі на досягнення наслідків, а саме купівлі-продажу квартири. Отже, правочин був реальним і вчинений у формі, дозволенній чинним законодавством України на момент його вчинення.
Аналізуючи зібрані по справі докази, суд вважає їх належними, достовірними, допустимими, які не викликають сумнівів і є достатніми для визнання договору купівлі-продажу нерухомого майна від 26 листопада 1997 року дійсним, у зв`язку із чим суд приходить до висновку про задоволення позовної заяви ОСОБА_1 .
На підставі викладеного, керуючись ст. 15 Закону України «Про товарну біржу», ст. ст. 47, 153, 227 ЦК Української РСР 1963 року, ст.ст. 16, 220, 328, 392 ЦК України, ст. ст. 4, 5, 12, 13, 19, 76-81, 89,141, 258-259, 263-265, 279, 354 ЦПК України суд, - 

ухвалив:
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Втконавчого комітету Покровської районної у місті ради про визнання дійсним договору купівлі-продажу нерухомого майна, третя особа Придніпровська товарна біржа задовольнити.
Визнати дійсним договір купівлі-продажу нерухомого майна, зареєстрований Криворізькою філією Придніпровської товарної біржі за №913-Н/97 від 26 листопада 1997 року, за умовами якого, ОСОБА_2 , який діяв в інтересах ОСОБА_3 продав, а ОСОБА_1 придбала будинок АДРЕСА_1 , загальною площею: 67,2 кв.м., житловою площею: 49,7 кв.м.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення
Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_2 .
Відповідачі: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , останнє відоме місце реєстрації : АДРЕСА_3 .
Виконавчий комітет Покровської районної у місті ради, м. Кривий Ріг, вул. Костя Гордієнка, буд.2.
Третя особа: Придніпровська товарна біржа, юридична адреса: м. Дніпро, вул.Січеславська Набережна, буд. 15а.
Повний текс рішення суду складений та підписаний 10 червня 2026 року.

Суддя:        О.  Н.  Борис