ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД 
вул. Шолуденка, буд. 1, літера А, м. Київ, 04116 (044) 230-06-58 inbox@anec.court.gov.ua 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"29" квітня 2026 р. Справа№ 910/9789/24
Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючого: Яценко О.В.
суддів: Тищенко О.В. 
Хрипуна О.О. 

розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення (виклику) учасників справи 

матеріали апеляційної скарги Приватного підприємства «Науково-виробниче підприємство «Технолог»
на ухвалу Господарського суду міста Києва від 29.01.2026 (повний текст складено 29.01.2026)
про повернення заяви
у справі № 910/9789/24 (суддя - Котков О.В.)
у наказному провадженні 
за заявою Приватного підприємства «Науково-виробниче підприємство «Технолог»
до Товариства з обмеженою відповідальністю «Ледже Артіс»
про стягнення заборгованості у розмірі 67 651,20 грн.

ВСТАНОВИВ:

До Господарського суду міста Києва звернулось Приватне підприємство «Науково-виробниче підприємство «Технолог» з заявою про відстрочення виконання наказу Господарського суду міста Києва від 28.10.2025, виданого на виконання ухвали Господарського суду міста Києва від 29.07.2025 про поворот виконання судового наказу, що набрала законної сили. 
Ухвалою Господарського суду міста Києва від 29.01.2026 у справі № 910/9789/24 заяву Приватного підприємства «Науково-виробниче підприємство «Технолог» про відстрочення виконання наказу повернуто без розгляду.
Постановляючи вказану ухвалу, суд першої інстанції виходив з того, що:
- відповідно до ст. 331 ГПК України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, якими, згідно зі ст. 232 ГПК України є: 1) ухвали; 2) рішення; 3) постанови; 4) судові накази;
- у даному випадку заявник звернувся до суду з заявою про відстрочення виконання наказу від 28.10.2025, який є виконавчим документом відповідно до ст. 327 ГПК України, а не рішення (ухвали; рішення; постанови; судового наказу), що підлягає відстроченню відповідно до ГПК України;
- оскільки заявником не дотримані вимоги, що пред`являються до заяви про відстрочення виконання рішення, суд вважає за необхідне повернути її заявнику.
При цьому суд першої інстанції вказав, що заявник не позбавлений можливості звернутись до суду з заявою про відстрочення виконання ухвали суду від 29.07.2025 про поворот виконання судового наказу, про що суд також звертав увагу заявника в ухвалі від 17.11.2025 у даній справі.
Не погоджуючись із вказаною ухвалою, Приватне підприємство «Науково-виробниче підприємство «Технолог» звернулось з апеляційною скаргою до Північного апеляційного господарського суду, у якій просить скасувати ухвалу Господарського суду міста Києва від 29.01.2026 у справі № 910/9789/24, ухвалити нове рішення, яким надати Приватному підприємству «Науково-виробниче підприємство «Технолог» відстрочення терміном 6 місяців на виконання судового наказу Господарського суду міста Києва від 28.10.2025 у справі № 910/9789/24.
У обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт послався на те, що:
- наведені в мотивувальній частині посилання суду на ч. 4 ст. 170 ГПК України не є релевантними ( не відповідають та не можуть бути застосовані) до змісту та формі поданої ним 14.01.2026 «ЗАЯВА Додаткові пояснення та факти до поданої заяви про надання відстрочення на виконання судового наказу від 28.10.2025 року у справі № 910/9789/24»;
- заяви про відстрочення виконання судового наказу від 28.10.2025 у справі № 910/9789/24, вже неодноразово (тричі) подавались до Господарського суду м. Києва, але в кожній з поданих до суду заяв суддя Господарського суду міста Києва Коткова О.В. знаходив недоліки;
- наявні підстави для задоволення поданої апелянтом заяви про відстрочення на 6 місяців виконання судового наказу від 28.10.2025 у справі № 910/9789/24;
Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями Північного апеляційного господарського суду від 10.02.2026 справа № 910/9789/24 передана на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя (суддя-доповідач) Яценко О.В., Хрипун О.О., Тищенко О.В.
З урахуванням того, що апеляційна скарга надійшла безпосередньо до Північного апеляційного господарського суду без матеріалів справи, що унеможливлює розгляд поданої апеляційної скарги, ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 16.02.2026 витребувано у Господарського суду Київської області матеріали справи № 910/9789/24, а розгляд питання щодо подальшого руху апеляційної скарги відкладено до надходження матеріалів справи до Північного апеляційного господарського суду.
18.02.2026 від скаржника надійшла заява про усунення недоліків, в додатках до вказаної заяви міститься платіжна інструкція № 2.537269897.1 від 18.02.2026 про сплату 2 262,40 грн., в призначенні платежу вказано: «Судовий збір, за період 02.2026 від ПП НВП Технолог ЄДРПОУ 04958711, апл. на ухв 29.01.26 р. спр.910/9789/24, Північний апеляційний господарський суд».
На виконання вимог вищезазначеної ухвали 26.02.2026 матеріали справи № 910/9789/24 надішли до Північного апеляційного господарського суду.
За приписами ч. 1 ст. 271 ГПК України, апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.
Відповідно до правил ч. 2 ст. 271 ГПК України апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції про повернення заяви позивачеві (заявникові) розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 02.03.2026 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Приватного підприємства «Науково-виробниче підприємство «Технолог» на ухвалу Господарського суду міста Києва від 29.01.2026 у справі № 910/9789/24, ухвалено розгляд апеляційної скарги здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження та без повідомлення учасників справи (без проведення судового засідання).
У період з 18.03.2026 по 29.03.2026 суддя Тищенко О.В перебувала у відрядженні, а у період з 30.03.2026 по 09.04.2026 - у відпустці.
Крім того, у період з 31.03.2026 по 28.04.2026 суддя Хрипун О.О. перебував на лікарняному.
Станом на 29.04.2026 відзивів, пояснень та клопотань до суду не надходило.
Враховуючи обставини, пов`язані зі запровадженням воєнного стану в Україні з 24.02.2022 Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24.02.2022 № 2102-IX, та його неодноразове продовження, справа розглядається у розумний строк.
Згідно із ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.
Колегія суддів, беручи до уваги межі перегляду справи у апеляційній інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскаржуваного судового рішення, дійшла до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а оскаржувана ухвала суду першої інстанції не підлягає скасуванню чи зміні, з наступних підстав.

У серпні 2024 року Приватне підприємство «Науково-виробниче підприємство «Технолог» (далі Підприємство/стягувач) звернулось до Господарського суду міста Києва з заявою про видачу судового наказу, у якій просило видати судовий наказ про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Ледже Артіс» (далі - Товариство/боржник) на користь стягувача коштів в сумі 67 651,20 грн.
13.08.2024 Господарським судом міста Києва видано судовий наказ № 910/9789/24 про стягнення з боржника на користь стягувача грошових коштів: основного боргу - 62 920,91 грн., 3% річних - 1 417,70 грн., інфляційних втрат - 3 312,59 грн., поштових витрат - 135,00 грн. та судового збору - 302,80 грн..
Ухвалою Господарського суду міста Києва від 07.04.2025:
- боржнику поновлено пропущений процесуальний строк на подачу заяви про скасування наказу та прийнято її до розгляду;
- скасовано судовий наказ від 13.08.2024 у справі № 910/9789/24;
- стягувачу роз`яснено, що останній не позбавлений права звернутися до суду із тими самими вимогами в порядку спрощеного позовного провадження.
Ухвалою Господарського суду міста Києва від 29.07.2025:
- відмовлено у клопотанні стягувача про зупинення провадження у справі № 910/9789/24;
- заяву боржника про поворот виконання рішення (судового наказу) задоволено частково;
- в поворот виконання судового наказу Господарського суду міста Києва від 13.08.2024 року у справі № 910/9789/24 стягнуто з стягувача на користь боржника грошові кошти: основного боргу - 62 920,91 грн., 3% річних - 1 417,70 грн., інфляційні втрати - 3 312,59 грн., поштові витрати - 135,00 грн. та судовий збір - 302,80 грн..
28.10.2025 на виконання ухвали Господарського суду міста Києва від 29.07.2025 видано відповідний наказ (далі Наказ).
29.10.2025 до Господарського суду міста Києва від стягувача надійшла заява про надання відстрочення на виконання судового наказу від 28.10.2025 у справі № 910/9789/24 (а.с. 175-178 т. 3), в якій заявник просив відстрочити виконання Наказу на шість місяців.
Ухвалою Господарського суду міста Києва від 03.11.2025 заяву стягувача про відстрочення виконання наказу залишено без руху, заявнику надано строк у п`ять днів на усунення вказаних в ній недоліків, що полягали у невизначенні конкретних норм права в обгрунтування заяви про відстрочення виконання саме виконавчого документа відповідно до ст. 327 ГПК України - наказу від 28.10.2025, у незазначенні суті, яким чином наказ (що не є судовим рішенням) має бути відстрочений.
Ухвалою Господарського суду міста Києва від 17.11.2025 заяву стягувача про відстрочення виконання наказу повернуто без розгляду з посилання на те, що:
- 10.11.2025 стягувач надав заяву про усунення недоліків позову та додаткові пояснення до вказаної заяви, у яких заявник повторно просив відстрочити виконання виконавчого документа - наказу Господарського суду міста Києва від 28.10.2025. Проте, заявником не було визначено конкретних норм права в обгрунтування заяви про відстрочення виконання саме виконавчого документа, не зазначено суті, яким чином наказ (що не є судовим рішенням) має бути відстрочений;
- за таких обставин, недоліки заяви належним чином заявником не усунуті.
При цьому, у вказаній заяві суд першої інстанції зауважив заявнику на тому, що у даному випадку він не позбавлений можливості звернутись до суду з заявою про відстрочення виконання ухвали суду від 29.07.2025 про поворот виконання судового наказу, на виконання якої був виданий виконавчий документ - наказ від 28.10.2025.
14.01.2026 до Господарського суду міста Києва від стягувача надійшла «Заява Додаткові пояснення та факти до поданої заяви про надання відстрочення на виконання судового наказу від 28.10.2025 у справі № 910/9789/24 (а.с. 30-32 т. 4), в якій заявник просив відстрочити виконання Наказу на шість місяців.
Ухвалою Господарського суду міста Києва від 29.01.2026 у справі № 910/9789/24 заяву Приватного підприємства «Науково-виробниче підприємство «Технолог» про відстрочення виконання наказу повернуто без розгляду, що колегія суддів вважає вірним, з огляду на таке.

Частиною 1 ст. 331 ГПК України встановлено, що за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.
Частина 1 ст. 232 ГПК України (Види судових рішень) встановлює, що судовими рішеннями є: 1) ухвали; 2) рішення; 3) постанови; 4) судові накази.
Отже, виходячи зі змісту наведених вище положень процесуального законодавства, суд має право відстрочити виконання: ухвали; рішення; постанови; судового наказу.
Відповідно до ст. 147 ГПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 148 цього Кодексу.
В свою чергу, відповідно до ч. 1 ст. 327 ГПК України виконання судового рішення здійснюється на підставі наказу, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції. Наказ є виконавчим документом.
Отже, наказ, який виданий судом за результатами розгляду вимог, передбачених ст. 148 ГПК України є судовим рішенням, а наказ, який виданий на виконання рішення/ухвали/постанови - виконавчим документом.
В свою чергу, як встановлено вище, господарському суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, надано повноважень щодо розгляду заяв про розстрочення/відстрочення саме судового рішення (тобто ухвали, рішення, постанови, судового наказу). При цьому ГПК України не встановлює можливості розгляду заяв про відстрочення/розстрочення виконання виконавчого документу.
В свою чергу у цій справі стягувачем до суду першої інстанції подано заяву про розстрочення саме виконавчого документи (Наказу).
Згідно зі ст. 169 ГПК України при розгляді справи судом учасники справи викладають свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення, міркування щодо процесуальних питань у заявах та клопотаннях, а також запереченнях проти заяв і клопотань. Заяви, клопотання і заперечення подаються в письмовій або усній формі. У випадках, визначених цим Кодексом, або на вимогу суду заяви і клопотання подаються тільки в письмовій формі.. Заяви, клопотання і заперечення подаються та розглядаються в порядку, встановленому цим Кодексом. У випадках, коли цим Кодексом такий порядок не встановлений, він встановлюється судом.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 ГПК України будь-яка письмова заява, клопотання, заперечення повинні містити:
1) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) особи, яка подає заяву, клопотання або заперечення, її місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), вказівку на статус фізичної особи - підприємця (для такої фізичної особи), ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, відомості про наявність або відсутність електронного кабінету;
2) найменування суду, до якого вона подається;
3) номер справи, прізвище та ініціали судді (суддів), якщо заява (клопотання, заперечення) подається після постановлення ухвали про відкриття провадження у справі;
4) зміст питання, яке має бути розглянуто судом, та прохання заявника;
5) підстави заяви (клопотання, заперечення);
6) перелік документів та інших доказів (за наявності), що додаються до заяви (клопотання, заперечення);
7) інші відомості, які вимагаються цим Кодексом.
Згідно з ч. 4 ст. 170 ГПК України суд, встановивши, що письмову заяву (клопотання, заперечення) подано без додержання вимог частини першої або другої цієї статті, повертає її заявнику без розгляду.
З огляду на вказане, суд першої інстанції цілком вірно виснував, що, оскільки заявником не дотримані вимоги, що пред`являються до заяви про відстрочення виконання рішення, «Заява Додаткові пояснення та факти до поданої заяви про надання відстрочення на виконання судового наказу від 28.10.2025 у справі № 910/9789/24 (а.с. 30-32 т. 4), в якій заявник просив відстрочити виконання Наказу на шість місяців, повертається стягувачу.
Колегія суддів окремо зауважує стягувачу на тому, що він не позбавлений можливості звернутись до суду з заявою про відстрочення виконання ухвали суду від 29.07.2025 про поворот виконання судового наказу (тобто з заявою про відстрочення виконання судового рішення, а не виконавчого документу, який виданий на виконання такого рішення - примітка суду), про що суд першої інстанції також звертав увагу заявника як в оскаржуваній ухвалі від 29.01.2026, так і в ухвалі від 17.11.2025 у даній справі.
З огляду на предмет розгляду у цьому апеляційному проваджені (наявність або відсутність підстав для повернення без розгляду заяви про відстрочення виконання Наказу - примітка суду), доводи апелянта щодо наявності або відсутності підстав для відстрочення виконання Наказу (про наявність таких підстав апелянт стверджує у апеляційній скарзі) не досліджується, оскільки вказане не впливає на вирішення цієї апеляційної скарги по суті.
Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про наявність підстав для повернення без розгляду заяви стягувача «Заява Додаткові пояснення та факти до поданої заяви про надання відстрочення на виконання судового наказу від 28.10.2025 у справі № 910/9789/24 (а.с. 30-32 т. 4), в якій заявник просив відстрочити виконання Наказу на шість місяців. Ухвала суду першої інстанції залишається без змін.
Щодо інших аргументів сторін колегія суддів зазначає, що вони були досліджені та не наводяться у судовому рішенні, позаяк не покладаються в його основу, тоді як Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (справа Серявін проти України, § 58, рішення від 10.02.2010). Названий Суд зазначив, що, хоча п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод (рішення Європейського суду з прав людини у справі Трофимчук проти України).
Дослідивши матеріали наявні у справі, апеляційний суд робить висновок, що суд першої інстанції дав належну оцінку доказам по справі та виніс законну обґрунтовану ухвалу, яка відповідає чинному законодавству, фактичним обставинам і матеріалам справи.
Доводи апеляційної скарги не спростовують висновку місцевого господарського суду з огляду на вищевикладене.
Виходячи з вищевикладеного, колегія суддів вважає, що скаржник не довів обґрунтованість своєї апеляційної скарги, докази на підтвердження своїх вимог суду не надав, апеляційний суд погоджується із ухвалою Господарського суду міста Києва від 29.01.2026 про повернення заяви у справі № 910/9789/24, отже підстав для її скасування або зміни в межах доводів та вимог апеляційної скарги не вбачається.
Враховуючи вищевикладене та вимоги апеляційної скарги, апеляційна скарга Приватного підприємства «Науково-виробниче підприємство «Технолог» задоволенню не підлягає.
Відповідно до приписів ст. 129 ГПК України судові витрати по сплаті судового збору за звернення з цією апеляційною скаргою покладаються на апелянта. 
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 129, 252, 263, 269, 270, 273, 275, 276, 281-285 ГПК України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Приватного підприємства «Науково-виробниче підприємство «Технолог» на ухвалу Господарського суду міста Києва від 29.01.2026 про повернення заяви у справі № 910/9789/24 залишити без задоволення. 
2. Ухвалу Господарського суду міста Києва від 29.01.2026 про повернення заяви у справі № 910/9789/24 залишити без змін. 
3. Судові витрати за розгляд апеляційної скарги покласти на скаржника.

Матеріали справи повернути до місцевого господарського суду.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений ст.ст. 286-291 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст судового рішення складено 29.04.2026. 

Головуючий суддя О.В. Яценко 

Судді О.В. Тищенко

О.О. Хрипун