Харківський окружний адміністративний суд 	
61700, м. Харків, майдан Свободи, 6, inbox@adm.hr.court.gov.ua, ЄДРПОУ: 34390710

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 червня 2026 р. № 520/6355/26 
Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді - Полях Н.А., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до НОМЕР_2 прикордонного загону Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_3 ) (код ЄДРПОУ НОМЕР_4 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 (Військова частина НОМЕР_5 ) (код ЄДРПОУ НОМЕР_6 ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,-
В С Т А Н О В И В:
До Харківського окружного адміністративного суду звернувся представник позивача з адміністративним позовом, в якому просить суд:
- визнати протиправною бездіяльність НОМЕР_2 прикордонного загону Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_3 ), яка полягає у ненарахуванні та невиплаті на користь ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 01.07.2015 по 01.12.2015;
- зобов`язати Інформаційний центр «Харків» Управління інформації Адміністрації Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_5 ) нарахувати та виплатити на користь ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 01.07.2015 по 01.12.2015;
- визнати протиправною бездіяльність НОМЕР_2 прикордонного загону Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_3 ), яка полягає у ненарахуванні та невиплаті на користь ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 01.12.2015 по 01.03.2018 із застосуванням січня 2008 року у якості місяця для обчислення індексу споживчих цін (базового місяця), з урахуванням раніше виплачених сум коштів;
- зобов`язати Інформаційний центр «Харків» Управління інформації Адміністрації Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_7 ) нарахувати та виплатити на користь ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 01.12.2015 по 01.03.2018 із застосуванням січня 2008 року у якості місяця для обчислення індексу споживчих цін (базового місяця);
- визнати протиправною бездіяльність НОМЕР_2 прикордонного загону Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_3 ), яка полягає у ненарахуванні та невиплаті на користь ОСОБА_1 допомоги на оздоровлення за 2016 та 2017 роки без урахування у її склад індексації грошового забезпечення, яка розраховується із застосуванням січня 2008 року у якості місяця для обчислення індексу споживчих цін (базового місяця);
- зобов`язати Інформаційний центр «Харків» Управління інформації Адміністрації Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_5 ) нарахувати та виплатити на користь ОСОБА_1 перерахувати та виплатити допомогу на оздоровлення за 2016 та 2017 роки із урахуванням у її складі індексації грошового забезпечення розрахованої виходячи з січня 2008 року у якості місяця для обчислення індексу споживчих цін (базового місяця), з урахуванням раніше виплачених сум коштів;
- визнати протиправною бездіяльність НОМЕР_2 прикордонного загону Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_3 ), яка полягає у не нарахуванні та не виплаті на користь ОСОБА_1 у якості складової до допомоги на оздоровлення за 2016 та 2017 роки додаткової грошової винагороди, виплата якої була встановлена постановою Кабінету Міністрів України від 22.09.2010 № 889 «Питання грошового забезпечення окремих категорій військовослужбовців Збройних Сил, Державної прикордонної служби, Національної гвардії, Служби зовнішньої розвідки та осіб начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту Державної служби з надзвичайних ситуацій»;
- зобов`язати Інформаційний центр «Харків» Управління інформації Адміністрації Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_5 ) нарахувати та виплатити на користь ОСОБА_1 допомогу на оздоровлення за 2016 та 2017 роки із урахуванням до її складу щомісячної додаткової грошової винагороди, виплата якої була передбачена постановою Кабінету Міністрів України від 22.09.2010 № 889 «Питання грошового забезпечення окремих категорій військовослужбовців Збройних Сил, Державної прикордонної служби, Національної гвардії, Служби зовнішньої розвідки та осіб начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту Державної служби 3 надзвичайних ситуацій», з урахуванням раніше виплачених сум коштів.
В обґрунтуванні позову зазначено, що дії відповідача щодо нарахування та виплати позивачу індексації грошового забезпечення за спірні періоди в неповному обсязі є протиправними, а також безпідставно виплачено допомогу на оздоровлення за спірні періоди без урахування до складу такої виплати індексації грошового забезпечення.
Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду було прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене провадження в адміністративній справі.
Сторони були належним чином повідомлені про відкриття провадження у справі.
Відповідачами подано відзиви на позовну заяву, в яких зазначено, що у спірних правовідносинах вони діяли згідно чинного законодавства.
Керуючись приписами ст. 171, 257, 262 КАС України, суд зазначає, що розгляд позовної заяви здійснюється за правилами спрощеного позовного провадження.
Згідно з ч. 5 ст. 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.
З огляду на вказане вище, суд вважає за можливе розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.
Відповідно до приписів ч. 4 ст. 229 КАС України, оскільки розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи згідно із приписами ст. 258 КАС України, то фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, повно виконавши процесуальний обов`язок зі збору доказів, перевіривши доводи сторін добутими доказами, дослідивши зібрані по справі докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст належних норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні правовідносини, виходить з таких підстав та мотивів.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 проходив військову службу у ІНФОРМАЦІЯ_2 (військова частина НОМЕР_3 ).
Так, відповідно до бібліографічної довідки полковника ОСОБА_1 , яка міститься в матеріалах справи:
з 17.04.2014 по 12.01.2016 – старший офіцер відділення здійснення слідчих (розшукових) дій оперативно-розшукового відділу ІНФОРМАЦІЯ_3 (військова частина НОМЕР_3 );
з 12.01.2016 по 05.12.2019 – начальник групи інформаційно-аналітичного забезпечення оперативно-розшукового відділу ІНФОРМАЦІЯ_4 .
Відповідно до довідки від 20.02.2026 №081/450, ОСОБА_1 , з 17 квітня 2014 року зарахований до списків особового складу військової частини НОМЕР_3 для проходження військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_5 від 17 квітня 2014 року № 93-ОС, виключений зі списків особового складу загону та всіх видів забезпечення та вибуває для подальшого проходження військової служби до військової частини НОМЕР_8 АДРЕСА_2 , з 03 червня 2016 року наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_5 від 03 червня 2016 року № 191-ОС.
Листом від 04.03.2026 № 15/11/121 Інформаційний центр « ІНФОРМАЦІЯ_6 (військова частина НОМЕР_5 ) проінформував, що у період з 2015 по 2019 роки позивач перебував на грошовому забезпеченні у військовій частині НОМЕР_3 .
На підставі наказу начальника Управління інформації Адміністрації Державної прикордонної служби України від 05.01.2026 №1т-ОС, позивача звільнено з військової служби у відставку. 
Наказом начальника Інформаційного центру «Харків» Управління інформації Адміністрації Державної прикордонної служби України від 30.01.2026 №4-ОС, позивача виключено зі списків. 
Листом № 09/К-206/175 від 23.02.2026 «Про розгляд звернення» ІНФОРМАЦІЯ_7 проінформувало, що позивач проходив службу в ІНФОРМАЦІЯ_8 з 03.06.2016 по 20.12.2019 та у період з 03.06.2016 по 31.07.2019 нарахування та виплата фінансового забезпечення на користь позивача здійснювалася НОМЕР_2 прикордонним загоном Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_3 ).
У наданих НОМЕР_2 прикордонним загоном Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_3 ) та ІНФОРМАЦІЯ_9 (лист № 04.4.1/Г-95/88 від 20.02.2026) особистих картках грошового забезпечення за 2015-2019 роки відсутня інформація про нарахування та виплату позивачу індексації грошового забезпечення.
Листом від 21.12.2021 № 12/К-273/16520 НОМЕР_2 прикордонний загін Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_3 ) (відповідач 2) проінформував представника позивача, що у період з липня 2015 року по лютий 2018 року індексація грошового забезпечення не виплачувалася у зв`язку із відсутністю фінансування.
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивач проходив військову службу в органах Державної прикордонної служби України, у спірні періоди перебував на грошовому забезпеченні у НОМЕР_2 прикордонному загоні Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_3 ), однак індексація грошового забезпечення за період з липня 2015 року по лютий 2018 року йому не нараховувалась та не виплачувалась.
Позивач вважає таку бездіяльність протиправною, оскільки індексація грошового забезпечення є державною гарантією, має обов`язковий характер та підлягає виплаті незалежно від наявності чи відсутності відповідного бюджетного фінансування. Також позивач зазначає, що при нарахуванні допомоги на оздоровлення за 2016 та 2017 роки відповідачами безпідставно не враховано індексацію грошового забезпечення та щомісячну додаткову грошову винагороду, передбачену постановою Кабінету Міністрів України від 22.09.2010 №889.
Крім того, позивач посилається на те, що його звільнено з військової служби та виключено зі списків особового складу ІНФОРМАЦІЯ_1 » Управління інформації ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_5 ). У зв`язку з цим, на думку позивача, саме зазначений орган Державної прикордонної служби України як останнє місце служби позивача має здійснити остаточний розрахунок, у тому числі з урахуванням невиплаченої індексації грошового забезпечення за час проходження служби в інших органах Державної прикордонної служби України.
Військова частина НОМЕР_3 у відзиві на позовну заяву проти задоволення позову заперечила. Відповідач зазначив, що позивач був виключений зі списків особового складу та всіх видів забезпечення у зв`язку зі звільненням не з НОМЕР_2 прикордонного загону Державної прикордонної служби України, а з ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_5 ).
Військова частина НОМЕР_3 посилається на те, що відповідно до вимог законодавства та розпоряджень Адміністрації Державної прикордонної служби України остаточний розрахунок із військовослужбовцем, у тому числі щодо виплати індексації грошового забезпечення, здійснюється органом Державної прикордонної служби України, з якого військовослужбовець був виключений зі списків особового складу у зв`язку зі звільненням з військової служби. З огляду на це відповідач вважає, що обов`язок щодо проведення остаточного розрахунку з позивачем покладається на військову частину НОМЕР_8 Р.
Також військова частина НОМЕР_3 зазначила, що нарахування та виплата позивачу грошового забезпечення здійснювались у межах чинного на той час нормативного регулювання. Щодо вимог про перерахунок допомоги на оздоровлення за 2016 та 2017 роки відповідач вказав, що щомісячна додаткова грошова винагорода, передбачена постановою Кабінету Міністрів України від 22.09.2010 №889, не підлягала включенню до складу грошового забезпечення, з якого обчислювались одноразові додаткові види грошового забезпечення, зокрема допомога на оздоровлення.
Інформаційний центр « ІНФОРМАЦІЯ_6 (військова частина НОМЕР_5 ) проти задоволення позову заперечив та зазначив, що під час виключення позивача зі списків особового складу ним було здійснено належні позивачу виплати. Водночас відповідач вказав, що спірні періоди, за які позивач просить нарахувати та виплатити індексацію грошового забезпечення, стосуються часу перебування позивача на грошовому забезпеченні у військовій частині НОМЕР_3 .
На думку військової частини НОМЕР_5 , перерахунок та виплата індексації грошового забезпечення мають здійснюватися тим органом Державної прикордонної служби України, у якому військовослужбовець перебував на грошовому забезпеченні у відповідний період, оскільки індексація грошового забезпечення не є виплатою, пов`язаною виключно зі звільненням з військової служби, а має характер періодичної виплати. У зв`язку з цим відповідач вважає відсутніми підстави для покладення на нього обов`язку з нарахування та виплати спірних сум.
Таким чином, спір між сторонами виник щодо наявності у позивача права на нарахування та виплату індексації грошового забезпечення за спірні періоди, включення індексації грошового забезпечення та щомісячної додаткової грошової винагороди до розрахунку допомоги на оздоровлення за 2016 та 2017 роки, а також щодо визначення належного суб`єкта, на якого має бути покладений обов`язок здійснити відповідні нарахування та виплати.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.
Щодо позовних вимог в частині визнати протиправною бездіяльність НОМЕР_2 прикордонного загону Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_3 ), яка полягає у ненарахуванні та невиплаті на користь ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 01.07.2015 по 01.12.2015; зобов`язати Інформаційний центр « ІНФОРМАЦІЯ_6 (військова частина НОМЕР_5 ) нарахувати та виплатити на користь ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 01.07.2015 по 01.12.2015, суд зазначає наступне. 
Згідно із частиною 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України здійснює Закон України від 25.03.1992 №2232-XII "Про військовий обов`язок і військову службу" (надалі - Закон №2232-XII).
Відповідно до частини другої статті 9 Закону України від 20 грудня 1991 року №2011-XII Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей (далі - Закон №2011-XII) до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.
Згідно із ч. 3 ст.9 Закону №2011-XII грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця. Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону.
Приписами ст.1 Закону України "Про індексацію грошових доходів населення" №1282-XII (далі Закон №1282-XII) визначено, що індексація грошових доходів населення - це встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг.
Відповідно до статті 2 Закону №1282-XII індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема, оплата праці (грошове забезпечення). Індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення.
Положеннями ч.ч.1-2 ст.5 Закону №1282-XII встановлено, що підприємства, установи та організації підвищують розміри оплати праці у зв`язку з індексацією за рахунок власних коштів. Підприємства, установи та організації, що фінансуються чи дотуються з Державного бюджету України, підвищують розміри оплати праці (грошового забезпечення) у зв`язку з індексацією за рахунок власних коштів і коштів Державного бюджету України. Проведення індексації грошових доходів населення здійснюється у межах фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів, бюджету Пенсійного фонду України та бюджетів інших фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування на відповідний рік (частина шоста статті 5 Закону №1282-XII).
Відповідно до ч. 6 ст. 5 Закону № 1282-XII проведення індексації грошових доходів населення здійснюється, зокрема, у межах фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів.
Відтак, індексація грошового забезпечення є однією із основних державних гарантій, спрямованою на підтримання купівельної спроможності населення України шляхом підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг. При цьому проведення індексації у зв`язку зі зростанням споживчих цін (інфляцією) є обов`язковим для всіх юридичних осіб - роботодавців, незалежно від форми власності та виду юридичної особи.
З метою реалізації Закону №1282-XII постановою Кабінету Міністрів України від 17 березня 2003 року №1078 затверджено Порядок проведення індексації грошових доходів населення, яким визначені правила обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації та сум індексації грошових доходів населення (далі - Порядок № 1078).
Згідно з п. 1-1 Порядку № 1078 підвищення грошових доходів громадян у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, в якому офіційно опубліковано індекс споживчих цін. Індексація грошових доходів населення проводиться у разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який встановлюється в розмірі 101 відсотка.
Індекс споживчих цін обчислюється Держстатом і не пізніше 10 числа місяця, що настає за звітним, публікується в офіційних періодичних виданнях.
Обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком починаючи з березня 2003 року - місяця опублікування Закону України від 06.02.2003 р. № 491-IV Про внесення змін до Закону України "Про індексацію грошових доходів населення".
Для проведення подальшої індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації, зазначений в абз.2 цього пункту.
Постановою Кабінету Міністрів України № 77 від 11.02.2016 внесено зміни в абзац 2 пункту 1-1 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 р. №1078, та цифри "101" замінено цифрами "103".
Абзац 2 пункту 1-1 із змінами, внесеними згідно з Постановою Кабінету Міністрів України № 77 від 11.02.2016 р. - застосовується з 01.01.2016 р.
Пунктом 4 Порядку № 1078 встановлено, що індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення.
У межах прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, індексується, зокрема, грошове забезпечення.
Відповідно до п. 5 Порядку № 1078, в редакції, яка діяла до 01.12.2015р. (до прийняття Кабінетом Міністрів України постанови № 1013 від 09.12.2015р.), у разі підвищення розмірів мінімальної заробітної плати, пенсії, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, стипендій, а також у разі зростання грошових доходів населення без перегляду їх мінімальних розмірів місяць, в якому відбулося підвищення, вважається базовим при обчисленні індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення. У базовому місяці значення індексу споживчих цін приймається за 1 або 100 відсотків. Індексація грошових доходів, отриманих громадянами за цей місяць, не провадиться. З наступного місяця здійснюється обчислення наростаючим підсумком індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації.
Тобто, відповідно до п. 5 Порядку № 1078, в редакції, яка діяла до 15.12.2015р. (до набрання чинності постановою Кабінету Міністрів України № 1013 від 09.12.2015р.), базовим місяцем при обчисленні індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення був, в тому числі, місяць зростання грошових доходів населення без перегляду їх мінімальних розмірів.
З матеріалів справи судом встановлено, що у період з 01.07.2015 по 01.12.2015 позивач проходив військову службу у ІНФОРМАЦІЯ_2 (військова частина НОМЕР_3 ), що підтверджується бібліографічною довідкою полковника ОСОБА_1 , а також довідкою від 20.02.2026 №08/450.
Крім того, листом Інформаційного центру «Харків» Управління інформації Адміністрації Державної прикордонної служби України від 04.03.2026 №15/11/121 повідомлено, що у період з 2015 по 2019 роки позивач перебував на грошовому забезпеченні у військовій частині НОМЕР_3 .
З наданих НОМЕР_2 прикордонним загоном Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_3 ) та ІНФОРМАЦІЯ_9 особистих карток грошового забезпечення за 2015-2019 роки вбачається відсутність відомостей про нарахування та виплату позивачу індексації грошового забезпечення за спірний період.
Доказів на підтвердження того, що у період з липня 2015 року по лютий 2018 року позивачу виплачувалася індексація грошового забезпечення, матеріали справи не містять. 
Оцінюючи наведені відповідачем у відзиві доводи, суд зазначає, що відсутність бюджетного фінансування не звільняє суб`єкта владних повноважень від обов`язку нарахувати та виплатити військовослужбовцю належні суми грошового забезпечення, у тому числі індексацію грошового забезпечення, оскільки така виплата є державною гарантією, встановленою законом.
Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом, зокрема, у постановах від 19.07.2019 у справі №825/694/17, від 20.11.2019 у справі №620/1892/19, у яких суд касаційної інстанції зазначив, що індексація грошового забезпечення є складовою належного військовослужбовцю грошового забезпечення, а посилання відповідача на відсутність фінансового ресурсу не може бути підставою для невиконання обов`язку щодо її нарахування та виплати.
Отже, оскільки у період з 01.07.2015 по 01.12.2015 позивач перебував на грошовому забезпеченні у НОМЕР_2 прикордонному загоні Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_3 ), саме цим органом під час проходження позивачем служби мало бути забезпечено належне нарахування грошового забезпечення, у тому числі його індексації.
Водночас матеріалами справи підтверджено, що індексація грошового забезпечення за період з 01.07.2015 по 01.12.2015 позивачу не нараховувалась та не виплачувалась, що свідчить про протиправну бездіяльність НОМЕР_2 прикордонного загону Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_3 ) у цій частині.
Разом з тим, суд враховує, що на підставі наказу начальника Управління інформації Адміністрації Державної прикордонної служби України від 05.01.2026 №1т-ОС позивача звільнено з військової служби у відставку, а наказом начальника Інформаційного центру «Харків» Управління інформації Адміністрації Державної прикордонної служби України від 30.01.2026 №4-ОС позивача виключено зі списків особового складу та всіх видів забезпечення.
Відповідно до пункту 293 Положення про проходження громадянами України військової служби в Державній прикордонній службі України, затвердженого Указом Президента України від 29.12.2009 №1115/2009, особа, звільнена з військової служби, на день виключення зі списків особового складу органу Державної прикордонної служби України повинна бути розрахована за всіма видами належного їй матеріального та грошового забезпечення.
Крім того, суд бере до уваги розпорядження Адміністрації Державної прикордонної служби України від 03.03.2020 №Т/116-1743, яким визначено, що виплата індексації грошового забезпечення проводиться органом Державної прикордонної служби України, з якого військовослужбовець був виключений зі списків особового складу у зв`язку зі звільненням з військової служби, з урахуванням невиплаченої індексації грошового забезпечення під час проходження служби в інших органах Державної прикордонної служби України.
За таких обставин суд доходить висновку, що ненарахування та невиплата індексації грошового забезпечення за період з 01.07.2015 по 01.12.2015 мали місце під час перебування позивача на грошовому забезпеченні у військовій частині НОМЕР_3 , обов`язок щодо проведення остаточного розрахунку та виплати невиплаченої індексації після звільнення позивача з військової служби покладається на Інформаційний центр «Харків» Управління інформації Адміністрації Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_5 ), з якого позивача виключено зі списків особового складу у зв`язку зі звільненням.
Суд також зазначає, що такий спосіб захисту відповідає змісту порушеного права позивача, оскільки спрямований на реальне поновлення права позивача шляхом покладення обов`язку здійснити остаточний розрахунок на орган Державної прикордонної служби України, з якого позивача було виключено зі списків особового складу у зв`язку зі звільненням.
З огляду на викладене, позовні вимоги в частині визнання протиправною бездіяльності НОМЕР_2 прикордонного загону Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_3 ), яка полягає у ненарахуванні та невиплаті на користь ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 01.07.2015 по 01.12.2015, є обґрунтованими та підлягають задоволенню.
Також підлягають задоволенню позовні вимоги в частині зобов`язання ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_5 ) нарахувати та виплатити на користь ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01.07.2015 по 01.12.2015.
Щодо позовних вимог в частині визнати протиправною бездіяльність НОМЕР_2 прикордонного загону Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_3 ), яка полягає у ненарахуванні та невиплаті на користь ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 01.12.2015 по 01.03.2018 із застосуванням січня 2008 року у якості місяця для обчислення індексу споживчих цін (базового місяця), з урахуванням раніше виплачених сум коштів, зобов`язати Інформаційний центр «Харків» Управління інформації Адміністрації Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_5 ) нарахувати та виплатити на користь ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 01.12.2015 по 01.03.2018 із застосуванням січня 2008 року у якості місяця для обчислення індексу споживчих цін (базового місяця), суд зазначає наступне. 
Постановою Кабінету Міністрів України від 09.12.2015р. № 1013 Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів (далі - Постанова № 1013) були внесені значні зміни у вищевказаний Порядок, у зв`язку з чим з 15.12.2015р. вступили в дію нові правила індексації заробітної плати, які в силу п.6 вказаної постанови, застосовуються з 30 вересня 2017 року.
Отже, відповідно до п. 5 Порядку № 1078 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 09.12.2015р. № 1013) у разі підвищення тарифних ставок (окладів), пенсій або щомісячного довічного грошового утримання, стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, значення індексу споживчих цін у місяці, в якому відбувається підвищення, приймається за 1 або 100 відсотків.
Обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення зазначених грошових доходів населення.
Сума індексації у місяці підвищення тарифних ставок (окладів), пенсій або щомісячного довічного грошового утримання, стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, не нараховується, якщо розмір підвищення грошового доходу перевищує суму індексації, що склалась у місяці підвищення доходу.
Тобто, з прийняттям постанови № 1013 від 09.12.2015р. змінилась процедура визначення базового місяця при обчисленні індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення.
Таким місяцем (базовим) є той, в якому відбулось підвищення тарифних ставок (окладів), пенсій або щомісячного довічного грошового утримання, стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, значення індексу споживчих цін у місяці.
Постановою Кабінету Міністрів України від 07.11.2007р. № 1294 Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу, яка набрала чинності 01.01.2008р. та втратила чинність 01.03.2018р. (далі - Постанова №1294), встановлено підвищені посадові оклади військовослужбовців Держприкордонслужби, які визначені Додатком № 3 до Постанови №1294.
Таким чином, у зв`язку із прийняттям вказаної постанови, базовим місцем при обчисленні індексу споживчих цін для індексації грошових доходів осіб за період з 12 грудня 2015 року по 28 лютого 2018 року - січень 2008 року.
Пунктом 4 Порядку № 1078 встановлено, що індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення. У межах прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, індексується, зокрема, грошове забезпечення.
Абзацом 5 п.5 Порядку №1078 передбачено, що у разі зростання заробітної плати за рахунок інших її складових без підвищення тарифних ставок (окладів) сума індексації не зменшується на розмір підвищення заробітної плати. У разі коли відбувається підвищення тарифної ставки (окладу), у місяці підвищення враховуються всі складові заробітної плати, які не мають разового характеру.
Враховуючи, що індексації підлягають всі грошові доходи населення, які не мають разового характеру, механізм індексації має універсальний характер. У свою чергу, правове регулювання виплати індексації визначає умови (коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації), з настанням яких виникає право на щомісячне отримання суми індексації у структурі заробітної плати (грошового забезпечення) до настання обставин (підвищення тарифних ставок, окладів), за яких виплата розрахованої суми індексації припиняється до повторного настання обставин, які обумовлюють наступне виникнення права на отримання індексації (пункти 43-44 постанови Верховного Суду від 27 квітня 2021 року у справі №380/1513/20).
Крім цього, згідно з висновками Верховного Суду, викладеними у постановах від 19 липня 2019 року у справі №240/4911/18, від 07 серпня 2019 року у справі №825/694/17, від 20 листопада 2019 року у справі №620/1892/19, виплата індексації грошового забезпечення здійснюється за місцем перебування військовослужбовців на грошовому забезпеченні і обмежене фінансування не впливає на право позивача отримати індексацію грошового забезпечення.
З огляду на викладене, при нарахуванні індексації грошового забезпечення за період з 01 грудня 2015 року по 28 лютого 2018 року базовим місяцем має бути січень 2008 року.
Аналогічного висновку дійшов і Верховний Суд у постанові від 10.09.2020р. у справі №200/9297/19-а, де судом вказано, що як базовий місяць для нарахування індексації грошового забезпечення з 01.12.2015 має застосовуватися січень 2008 року.
Отже, обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації, починаючи з грудня 2015 року здійснюється не індивідуально для кожного працівника в залежності від прийняття його на роботу або зростання його доплат та надбавок, а від моменту останнього перегляду посадового окладу за посадою, яку займає працівник на момент проведення індексації.
У даному випадку, починаючи з 01.12.2015, змінено механізм нарахування індексації та дата підвищення посадового окладу є його складовою частиною про розрахунку сум індексації.
Відтак, в даному випадку для обчислення індексації грошового забезпечення позивача за період з 01.12.2015 по 28.02.2018 (включно) повинен застосовуватися базовий місяць - січень 2008 року.
При цьому, обчислення допомоги на оздоровлення за 2016 та 2017 роки повинно бути з урахуванням до складі такої виплати індексації грошового забезпечення із застосовуванням базового місяця - січень 2008 року.
З огляду за зазначене позовні вимоги в цій частині, в цілому є обґрунтованими.
Разом з тим, позовні з 01.03.2018 задоволенню не підлягають, з огляду на те, що Постанова Кабінету Міністрів України від 07.11.2007р. № 1294 "Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу" втратила чинність 01.03.2018.
З матеріалів справи вбачається, що у спірний період з 01.12.2015 по 28.02.2018 позивач перебував на грошовому забезпеченні у НОМЕР_2 прикордонному загоні Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_3 ).
Крім того, листом ІНФОРМАЦІЯ_10 від 23.02.2026 №09/К-206/175 повідомлено, що позивач проходив службу в ІНФОРМАЦІЯ_8 з 03.06.2016 по 20.12.2019 та у період з 03.06.2016 по 31.07.2019 нарахування та виплата фінансового забезпечення на користь позивача здійснювалася НОМЕР_2 прикордонним загоном Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_3 ).
У наданих НОМЕР_2 прикордонним загоном Державної прикордонної служби України та ІНФОРМАЦІЯ_9 особистих картках грошового забезпечення за 2015-2019 роки відсутня інформація про нарахування та виплату позивачу індексації грошового забезпечення за спірний період.
Суд критично оцінює посилання відповідача на відсутність фінансування як підставу для невиплати індексації грошового забезпечення, оскільки індексація є державною соціальною гарантією, передбаченою законом, а обмежене фінансування не впливає на право військовослужбовця на отримання належних йому сум грошового забезпечення.
Аналогічний висновок викладено Верховним Судом у постановах від 19.07.2019 у справі №240/4911/18, від 07.08.2019 у справі №825/694/17, від 20.11.2019 у справі №620/1892/19, відповідно до яких індексація грошового забезпечення є обов`язковою виплатою, а відсутність бюджетних асигнувань не може бути підставою для її ненарахування та невиплати.
Враховуючи викладене, суд доходить висновку, що НОМЕР_2 прикордонним загоном Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_3 ), у якому позивач перебував на грошовому забезпеченні у спірний період, протиправно не нараховано та не виплачено позивачу індексацію грошового забезпечення за період з 01.12.2015 по 28.02.2018 із застосуванням січня 2008 року як місяця для обчислення індексу споживчих цін.
Разом з тим, суд враховує, що на підставі наказу начальника Управління інформації Адміністрації Державної прикордонної служби України від 05.01.2026 №1т-ОС позивача звільнено з військової служби у відставку, а наказом начальника Інформаційного центру «Харків» Управління інформації Адміністрації Державної прикордонної служби України від 30.01.2026 №4-ОС позивача виключено зі списків особового складу та всіх видів забезпечення.
Відповідно до пункту 293 Положення про проходження громадянами України військової служби в Державній прикордонній службі України, затвердженого Указом Президента України від 29.12.2009 №1115/2009, особа, звільнена з військової служби, на день виключення зі списків особового складу органу Державної прикордонної служби України повинна бути розрахована за всіма видами належного їй матеріального та грошового забезпечення.
Суд також бере до уваги розпорядження Адміністрації Державної прикордонної служби України від 03.03.2020 №Т/116-1743, яким визначено, що виплата індексації грошового забезпечення проводиться органом Державної прикордонної служби України, з якого військовослужбовець був виключений зі списків особового складу у зв`язку зі звільненням з військової служби, з урахуванням невиплаченої індексації грошового забезпечення під час проходження служби в інших органах Державної прикордонної служби України.
Відтак, з урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що ненарахування та невиплата індексації грошового забезпечення за період з 01.12.2015 по 28.02.2018 допущені НОМЕР_2 прикордонним загоном Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_3 ), проте обов`язок щодо проведення остаточного розрахунку та виплати позивачу невиплаченої індексації грошового забезпечення після звільнення з військової служби покладається на Інформаційний центр « ІНФОРМАЦІЯ_6 (військова частина НОМЕР_5 ), з якого позивача виключено зі списків особового складу та всіх видів забезпечення.
З огляду на викладене, позовні вимоги в цій частині підлягають частковому задоволенню шляхом визнання протиправною бездіяльності НОМЕР_2 прикордонного загону Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_3 ), яка полягає у ненарахуванні та невиплаті ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 01.12.2015 по 28.02.2018 із застосуванням січня 2008 року як місяця для обчислення індексу споживчих цін, з урахуванням раніше виплачених сум.
Також підлягають задоволенню позовні вимоги в частині зобов`язання ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_5 ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01.12.2015 по 28.02.2018 із застосуванням січня 2008 року як місяця для обчислення індексу споживчих цін, з урахуванням раніше виплачених сум.
Щодо позовних вимог в частині визнати протиправною бездіяльність НОМЕР_2 прикордонного загону Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_3 ), яка полягає у ненарахуванні та невиплаті на користь ОСОБА_1 допомоги на оздоровлення за 2016 та 2017 роки без урахування у її складі індексації грошового забезпечення, яка розраховується із застосуванням січня 2008 року у якості місяця для обчислення індексу споживчих цін (базового місяця); зобов`язати Інформаційний центр «Харків» Управління інформації Адміністрації Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_5 ) нарахувати та виплатити на користь ОСОБА_1 перерахувати та виплатити допомогу на оздоровлення за 2016 та 2017 роки із урахуванням у її складі індексації грошового забезпечення розрахованої виходячи з січня 2008 року у якості місяця для обчислення індексу споживчих цін (базового місяця), з урахуванням раніше виплачених сум коштів, суд зазначає наступне. 
Судом встановлено, що у 2016 та 2017 роках позивач перебував на грошовому забезпеченні у НОМЕР_2 прикордонному загоні Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_3 ), що підтверджується наявними у матеріалах справи доказами. 
З наданих до матеріалів справи особистих карток грошового забезпечення позивача за 2016 та 2017 роки вбачається, що позивачу виплачувалася допомога на оздоровлення, однак при її обчисленні індексація грошового забезпечення не враховувалася.
Суд зазначає, що відповідно до частини другої статті 9 Закону України №2011-XII до складу грошового забезпечення входять посадовий оклад, оклад за військовим званням, щомісячні додаткові види грошового забезпечення та одноразові додаткові види грошового забезпечення.
Частиною третьою статті 9 Закону №2011-XII передбачено, що грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону.
Отже, індексація грошового забезпечення є складовою належного військовослужбовцю грошового забезпечення, має систематичний характер та спрямована на підтримання купівельної спроможності грошових доходів особи.
Верховний Суд у постановах від 19.07.2019 у справі №240/4911/18, від 07.08.2019 у справі №825/694/17, від 20.11.2019 у справі №620/1892/19 зазначив, що індексація грошового забезпечення є обов`язковою складовою грошового забезпечення військовослужбовця, а обмежене фінансування не впливає на право особи на її отримання.
Суд також враховує, що у постанові Верховного Суду від 10.09.2020 у справі №200/9297/19-а зроблено висновок, що при нарахуванні індексації грошового забезпечення за період з 01.12.2015 по 28.02.2018 базовим місяцем для обчислення індексу споживчих цін є січень 2008 року.
Таким чином, оскільки індексація грошового забезпечення за спірний період мала бути нарахована позивачу із застосуванням січня 2008 року як місяця для обчислення індексу споживчих цін, така індексація підлягала врахуванню при визначенні розміру допомоги на оздоровлення за 2016 та 2017 роки.
Неврахування індексації грошового забезпечення при обчисленні допомоги на оздоровлення призвело до визначення розміру такої допомоги не в повному обсязі, що порушує право позивача на належне грошове забезпечення.
З огляду на те, що у 2016 та 2017 роках нарахування і виплата грошового забезпечення позивачу здійснювалися НОМЕР_2 прикордонним загоном Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_3 ), саме бездіяльність цього відповідача щодо ненарахування та невиплати допомоги на оздоровлення за 2016 та 2017 роки у належному розмірі, тобто без урахування індексації грошового забезпечення, є протиправною.
Разом з тим, як зазначалося, на підставі наказу начальника Управління інформації Адміністрації Державної прикордонної служби України від 05.01.2026 №1т-ОС позивача звільнено з військової служби у відставку, а наказом начальника Інформаційного центру «Харків» Управління інформації Адміністрації Державної прикордонної служби України від 30.01.2026 №4-ОС позивача виключено зі списків особового складу та всіх видів забезпечення.
Відповідно до пункту 293 Положення про проходження громадянами України військової служби в Державній прикордонній службі України, затвердженого Указом Президента України від 29.12.2009 №1115/2009, особа, звільнена з військової служби, на день виключення зі списків особового складу органу Державної прикордонної служби України повинна бути розрахована за всіма видами належного їй матеріального та грошового забезпечення.
Суд також бере до уваги розпорядження Адміністрації Державної прикордонної служби України від 03.03.2020 №Т/116-1743, відповідно до якого виплата індексації грошового забезпечення проводиться органом Державної прикордонної служби України, з якого військовослужбовець був виключений зі списків особового складу у зв`язку зі звільненням з військової служби, з урахуванням невиплаченої індексації грошового забезпечення під час проходження служби в інших органах Державної прикордонної служби України.
Оскільки вимога про перерахунок допомоги на оздоровлення за 2016 та 2017 роки у цій частині є похідною від вимоги про нарахування та виплату індексації грошового забезпечення, остаточний розрахунок із позивачем після звільнення має бути здійснений органом Державної прикордонної служби України, з якого позивача виключено зі списків особового складу, а саме Інформаційним центром «Харків» Управління інформації ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_5 ).
За таких обставин суд доходить висновку, що позовні вимоги у цій частині підлягають задоволенню шляхом визнання протиправною бездіяльності НОМЕР_2 прикордонного загону Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_3 ), яка полягає у ненарахуванні та невиплаті ОСОБА_1 допомоги на оздоровлення за 2016 та 2017 роки у належному розмірі, без урахування у її складі індексації грошового забезпечення, розрахованої із застосуванням січня 2008 року як місяця для обчислення індексу споживчих цін.
З метою ефективного поновлення порушеного права позивача суд вважає за необхідне зобов`язати Інформаційний центр «Харків» Управління інформації Адміністрації Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_5 ) здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 допомоги на оздоровлення за 2016 та 2017 роки з урахуванням у її складі індексації грошового забезпечення, розрахованої із застосуванням січня 2008 року як місяця для обчислення індексу споживчих цін, з урахуванням раніше виплачених сум.
Щодо позовних вимог в частині визнати протиправною бездіяльність НОМЕР_2 прикордонного загону Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_3 ), яка полягає у ненарахуванні та не виплаті на користь ОСОБА_1 у якості складової до допомоги на оздоровлення за 2016 та 2017 роки додаткової грошової винагороди, виплата якої була встановлена постановою Кабінету Міністрів України від 22.09.2010 № 889 «Питання грошового забезпечення окремих категорій військовослужбовців Збройних Сил, Державної прикордонної служби, Національної гвардії, Служби зовнішньої розвідки та осіб начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту Державної служби з надзвичайних ситуацій»; зобов`язати Інформаційний центр «Харків» Управління інформації Адміністрації Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_5 ) нарахувати та виплатити на користь ОСОБА_1 допомогу на оздоровлення за 2016 та 2017 роки із урахуванням до її складу щомісячної додаткової грошової винагороди, виплата якої була передбачена постановою Кабінету Міністрів України від 22.09.2010 № 889 «Питання грошового забезпечення окремих категорій військовослужбовців Збройних Сил, Державної прикордонної служби, Національної гвардії, Служби зовнішньої розвідки та осіб начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту Державної служби з надзвичайних ситуацій», з урахуванням раніше виплачених сум коштів, суд зазначає наступне. 
Грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності.
Порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України.
Приписами пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 07 листопада 2007 року №1294 "Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) визначено, що грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.
Відповідно до пункту 1 постанови №889 (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) щомісячну додаткову грошову винагороду установлено:
1) військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби), які займають посади у Військово-Морських Силах Збройних Сил та Морській охороні Державної прикордонної служби, посади наземних авіаційних спеціалістів, що забезпечують безпеку польотів літаків та вертольотів, у військових частинах і підрозділах Повітряних Сил та Сухопутних військ Збройних Сил, посади у військових частинах і підрозділах високомобільних десантних військ та спеціального призначення Збройних Сил, і військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби) льотного складу Збройних Сил, Національної гвардії та Державної прикордонної служби - у розмірі, що не перевищує місячне грошове забезпечення;
2) військовослужбовцям Збройних Сил (крім тих, що зазначені у підпункті 1 цього пункту, та військовослужбовців строкової військової служби): з 01 квітня 2013 року - у розмірі, що не перевищує 20 відсотків місячного грошового забезпечення; з 01 вересня 2013 року - у розмірі, що не перевищує 40 відсотків місячного грошового забезпечення; з 01 січня 2014 року - у розмірі, що не перевищує 60 відсотків місячного грошового забезпечення; з 01 квітня 2014 року - у розмірі, що не перевищує 80 відсотків місячного грошового забезпечення; з 01 липня 2014 року - у розмірі, що не перевищує місячне грошове забезпечення;
3) особам начальницького складу, які проходять службу на посадах льотного складу органів і підрозділів цивільного захисту Державної служби з надзвичайних ситуацій, - у розмірі, що не перевищує місячне грошове забезпечення;
4) військовослужбовцям Національної гвардії (крім тих, що зазначені в підпункті 1 цього пункту, та військовослужбовців строкової військової служби) - у розмірі, що не перевищує місячне грошове забезпечення;
5) військовослужбовцям Державної прикордонної служби (крім тих, що зазначені в підпункті 1 цього пункту, та військовослужбовців строкової військової служби) - у розмірі, що не перевищує місячне грошове забезпечення;
6) співробітникам кадрового складу (військовослужбовцям) Служби зовнішньої розвідки - у розмірі, що не перевищує місячне грошове забезпечення.
Згідно із пунктом 2 Постанови №889 граничні розміри, порядок та умови виплати щомісячної додаткової грошової винагороди, передбаченої пунктом 1 цієї постанови, визначаються Міністерством оборони, Міністерством внутрішніх справ, Адміністрацією Державної прикордонної служби, Службою зовнішньої розвідки за погодженням з Міністерством соціальної політики і Міністерством фінансів у межах затвердженого фонду грошового забезпечення.
На виконання постанови №889 Міністр оборони України наказом від 15 листопада 2010 року затвердив Інструкцію №595.
Згідно із пунктами 3, 4 Інструкції №595, до місячного грошового забезпечення, з якого визначається винагорода, включаються посадовий оклад, оклад за військовим званням та щомісячні додаткові види грошового забезпечення (крім винагород та морського грошового забезпечення), на які військовослужбовець має право за займаною ним штатною посадою (посадою, до тимчасового виконання обов`язків за якою він допущений).
Виплата винагороди здійснюється з того дня, з якого військовослужбовці стали до виконання обов`язків за посадами, але не раніше дня видання наказу про призначення, і до дня їх звільнення від виконання обов`язків за посадами включно (у тому числі й у разі тимчасового виконання обов`язків за посадами, до яких вони допущені наказами відповідних командирів (начальників)).
Відповідно до пункту 5 Інструкції №595, винагорода виплачується військовослужбовцям за місцем штатної служби за минулий місяць одночасно з виплатою грошового забезпечення за поточний місяць на підставі наказу командира (начальника) військової частини (установи, організації); командирам (начальникам) військових частин (установ, організацій) - на підставі наказів вищих командирів (начальників).
Пунктами пунктів 8, 9 Інструкції №595 встановлено, що винагорода не включається до складу грошового забезпечення, з якого здійснюється обчислення одноразових додаткових видів грошового забезпечення.
Розміри винагороди встановлюються наказами Міністерства оборони України (начальника Головного управління розвідки Міністерства оборони України) з урахуванням конкретної військової частини, займаної посади та особливостей умов проходження служби у межах видатків на грошове забезпечення, передбачених для Міністерства оборони України (Головного управління розвідки Міністерства оборони України) у державному бюджеті України на відповідний рік.
Наказом Міністра оборони України від 24 жовтня 2016 року відповідно до постанови №889 затверджено Інструкцію №550 та визнано таким, що втратив чинність, наказ Міністра оборони України від 15 листопада 2010 року №595 "Про затвердження Інструкції про розміри і порядок виплати щомісячної додаткової грошової винагороди військовослужбовцям Збройних Сил України".
Пунктом 1 Інструкції №550 також встановлено, що вона визначає порядок та умови виплати особам офіцерського складу, особам рядового, сержантського і старшинського складу, які проходять військову службу за контрактом (далі - військовослужбовці), які займають посади в органах військового управління, з`єднаннях, військових частинах, вищих військових навчальних закладах і військових навчальних підрозділах вищих навчальних закладів, установах та організаціях Збройних Сил України (далі - військові частини), щомісячної додаткової грошової винагороди (далі - винагорода).
Відповідно до пункту 3 Інструкції №550, до місячного грошового забезпечення, з якого визначається винагорода, включаються посадовий оклад, оклад за військовим званням та щомісячні додаткові види грошового забезпечення (крім винагород та морського грошового забезпечення), на які військовослужбовець має право за займаною ним штатною посадою (посадою, до тимчасового виконання обов`язків за якою він допущений)
Згідно з пунктом 5 Інструкції №550, винагорода виплачується військовослужбовцям за місцем штатної служби одночасно з виплатою грошового забезпечення на підставі наказу командира (начальника) військової частини (установи, організації); командирам (начальникам) військових частин (установ, організацій) - на підставі наказів вищих командирів (начальників).
Пунктами 8-10 Інструкції №550 встановлено, що грошова винагорода не включається до складу грошового забезпечення, з якого здійснюється обчислення одноразових додаткових видів грошового забезпечення.
Розміри винагороди встановлюються наказами Міністерства оборони України (начальника Головного управління розвідки Міністерства оборони України) з урахуванням конкретної військової частини, займаної посади та особливостей умов проходження служби у межах видатків на грошове забезпечення, передбачених для Міністерства оборони України (Головного управління розвідки Міністерства оборони України) у державному бюджеті України на відповідний рік.
Командир (начальник) військової частини (установи, організації) має право зменшувати розміри винагороди за: порушення статутних правил несення служби; особисті незадовільні показники командирської, бойової та мобілізаційної підготовки; уживання алкогольних напоїв (наркотичних речовин) у службовий час, прибуття на службу в нетверезому стані (у стані наркотичного сп`яніння); порушення вимог законів та інших нормативно-правових актів, які призвели до поломок військової (спеціальної) техніки й озброєння, пошкодження майна, інших матеріальних збитків, а також завдали шкоди здоров`ю військовослужбовців або інших осіб.
Військовослужбовцям зменшується розмір винагороди згідно з наказами командирів (начальників) за той місяць, у якому були допущені ці порушення, або за місяць, у якому ці накази надійшли до військової частини.
Порядок та умови виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України, ліцеїстам та вихованцям військових оркестрів, а також порядок виплати військовослужбовцям Збройних Сил України одноразової грошової допомоги при звільненні з військової служби визначено Інструкцією про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженої наказом Міністра оборони України від 11 червня 2008 року №260, у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин.
Відповідно до аб.33.3 Інструкції №260 до місячного грошового забезпечення, з якого визначається матеріальна допомога, включаються посадові оклади, оклади за військовими званнями та щомісячні додаткові види грошового забезпечення (крім винагород та морського грошового забезпечення), на які військовослужбовець має право за займаною ним штатною посадою згідно з законодавством України на день підписання наказу про надання цієї допомоги.
Згідно до пунктів 23.1 та 23.6 Інструкції №260, військовослужбовцям, крім військовослужбовців строкової військової служби, які набули (набувають) право на отримання щорічної основної (канікулярної) відпустки, один раз на рік виплачується грошова допомога для оздоровлення в розмірі місячного грошового забезпечення.
Розмір грошової допомоги для оздоровлення визначається виходячи з посадового окладу, окладу за військовим званням, надбавки за вислугу років і щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (крім винагород) за займаною посадою, на які військовослужбовець має право на день підписання наказу про надання цієї допомоги.
Суд зазначає, що згідно інформації, наданої представником відповідача у архівних довідках, нарахування та виплата грошової допомоги на оздоровлення за 2016-2017 роки здійснювалась без урахуванням щомісячної грошової винагороди, яку отримував під час проходження військової служби.
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 10.11.2021 року по справі №825/997/17 зазначила, що структура грошового забезпечення військовослужбовців визначена законом, а тому не може бути звужена нормами підзаконних нормативно-правових актів.
Відповідно до висновків, викладених у постанові Великої Палати Верховного Суду від 06 лютого 2019 року у справі №522/2738/17, до складу грошового забезпечення військовослужбовців входять чотири види складових: 1) посадовий оклад; 2) оклад за військовим званням; 3) щомісячні додаткові види грошового забезпечення; 4) одноразові додаткові види грошового забезпечення.
22 вересня 2010 року Кабінет Міністрів України, як вищий орган у системі органів виконавчої влади прийняв постанову, якою з 01 жовтня 2010 року установив щомісячну додаткову грошову винагороду. Як слідує зі змісту подальших змін до цієї постанови, перелік військовослужбовців та інших осіб, яким відповідно до пункту 1 цієї постанови встановлювалася винагорода, розширено.
Зі змісту постанови №889 слідує, що щомісячна додаткова грошова винагорода відповідає ознакам щомісячних додаткових видів грошового забезпечення, оскільки є щомісячною та має постійний характер.
Віднесення зазначеної винагороди до щомісячних видів грошового забезпечення також підтверджено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 06 лютого 2019 року у справі №522/2738/17.
Відповідно до змісту Положення про Міністерство оборони України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року №671 (у редакції, чинній на час затвердження Інструкції №550), одним з основних завдань Міністерства оборони України, як центрального органу виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України, було встановлення порядку грошового забезпечення.
Зазначене повноваження Міністерства оборони України відповідає і пунктам 1 інструкцій №550 та №595.
Водночас, Велика Палата Верховного Суду наголосила, що встановлення підзаконним нормативно правовим актом порядку та умов виплати щомісячної додаткової грошової винагороди не може звужувати чи заперечувати права на отримання такої винагороди, встановленого актом вищої юридичної сили.
Ієрархічні колізії нормативно-правових актів долаються шляхом застосування норми, яка закріплена в нормативно-правовому акті, що має вищу юридичну силу.
Враховуючи правове регулювання спірних правовідносин, застосуванню підлягають норми Закону №2011-ХІІ та постанови №889, а не Інструкцій №595 та №550.
Отже, до спірних правовідносин не підлягають застосуванню норми Інструкції №260 в частині обмеження включення до грошового забезпечення, з якого нараховується допомоги на оздоровлення, щомісячної додаткової грошової винагороди.
Відтак, щомісячна додаткова грошова винагорода входить до складу грошового забезпечення військовослужбовців, з якого обчислюється матеріальна допомога на вирішення соціально - побутових питань та інші одноразові додаткові види грошового забезпечення.
З огляду на викладене Велика Палата Верховного Суду у постанові від 10.11.2021 року по справі №825/997/17 відступила від висновків щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладених Верховним Судом України в постановах від 04 листопада 2014 року у справі №21-473а14, від 03 березня 2015 року у справі №21-32а15 та від 19 травня 2015 року у справі №21-466а15.
У постанові від 10.11.2021 року по справі №825/997/17 Велика Палата Верховного Суду також зазначила, що незалежно від того, чи перераховані всі постанови, у яких викладена правова позиція, від якої відступила Велика Палата Верховного Суду, суди під час вирішення тотожних спорів мають враховувати саме останню правову позицію Великої Палати Верховного Суду (постанова Великої Палати Верховного Суду від 30 січня 2019 року у справі №755/10947/17).
Відповідно до ч.5 ст.242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Згідно ч.3 ст.291 КАС України, при ухваленні рішення у типовій справі, яка відповідає ознакам, викладеним у рішенні Верховного Суду за результатами розгляду зразкової справи, суд має враховувати правові висновки Верховного Суду, викладені у рішенні за результатами розгляду зразкової справи.
З огляду на вказане, суд вирішує дану справу з урахуванням висновків, висловлених Великою Палатою Верховного Суду в постанові від 10.11.2021 року за результатами розгляду зразкової справи №825/997/17.
Отже, в даному випадку слід встановити, коли саме (в які місяці) здійснено розрахунок та виплату позивачу грошової допомоги на оздоровлення за 2016-2017 роки, та чи виплачувалась позивачу в місяці виплати вказаної грошової допомоги на оздоровлення, щомісячна додаткова грошова винагорода.
Між тим, відповідач не заперечує факту невключення до складу грошового забезпечення, з якого обраховано грошову допомогу на оздоровлення позивачу, щомісячної додаткової грошової винагороди та не погоджується з необхідністю її включення для здійснення розрахунку.
Відповідно до ч.5 ст.242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Враховуючи зазначене, суд доходить висновку, що розрахунок грошової допомоги на оздоровлення позивача за 2016-2017 роки повинен був проводитися з урахуванням щомісячної додаткової грошової винагороди.
Таким чином, суд приходить до висновку, що неврахування щомісячної додаткової грошової винагороди при обчисленні допомоги на оздоровлення за 2016 та 2017 роки є протиправним, оскільки така винагорода відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 22.09.2010 №889 має щомісячний характер, виплачувалась позивачу під час проходження військової служби та входить до складу грошового забезпечення, з якого обчислюється допомога на оздоровлення.
Судом встановлено, що у 2016 та 2017 роках позивач перебував на грошовому забезпеченні у НОМЕР_2 прикордонному загоні Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_3 ), що підтверджується наявними у матеріалах справи доказами.
З матеріалів справи вбачається, що допомога на оздоровлення за 2016 та 2017 роки була нарахована позивачу без урахування щомісячної додаткової грошової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 22.09.2010 №889.
При цьому відповідачем не надано доказів того, що у місяцях, у яких позивачу здійснювалося нарахування допомоги на оздоровлення за 2016 та 2017 роки, щомісячна додаткова грошова винагорода позивачу не виплачувалась або була правомірно виключена зі складу грошового забезпечення, з якого обчислюється допомога на оздоровлення.
Отже, оскільки у 2016 та 2017 роках нарахування та виплата грошового забезпечення позивачу здійснювалися НОМЕР_2 прикордонним загоном Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_3 ), саме бездіяльність зазначеного відповідача щодо ненарахування та невиплати позивачу допомоги на оздоровлення за 2016 та 2017 роки у належному розмірі, тобто з урахуванням щомісячної додаткової грошової винагороди, є протиправною.
Разом з тим, судом встановлено, що на підставі наказу начальника Управління інформації Адміністрації Державної прикордонної служби України від 05.01.2026 №1т-ОС позивача звільнено з військової служби у відставку, а наказом начальника Інформаційного центру «Харків» Управління інформації Адміністрації Державної прикордонної служби України від 30.01.2026 №4-ОС позивача виключено зі списків особового складу та всіх видів забезпечення.
Відповідно до пункту 293 Положення про проходження громадянами України військової служби в Державній прикордонній службі України, затвердженого Указом Президента України від 29.12.2009 №1115/2009, особа, звільнена з військової служби, на день виключення зі списків особового складу органу Державної прикордонної служби України повинна бути розрахована за всіма видами належного їй матеріального та грошового забезпечення.
З огляду на викладене, суд доходить висновку, що обов`язок щодо проведення остаточного розрахунку з позивачем після звільнення з військової служби, у тому числі щодо виплати належних сум допомоги на оздоровлення за 2016 та 2017 роки з урахуванням щомісячної додаткової грошової винагороди, покладається на Інформаційний центр « ІНФОРМАЦІЯ_6 (військова частина НОМЕР_5 ), з якого позивача виключено зі списків особового складу та всіх видів забезпечення.
Такий спосіб захисту відповідає змісту порушеного права позивача, оскільки спрямований на фактичне поновлення його права на отримання допомоги на оздоровлення за 2016 та 2017 роки у належному розмірі, з урахуванням усіх складових грошового забезпечення, які мали бути включені до її розрахунку.
За таких обставин позовні вимоги у цій частині підлягають задоволенню шляхом визнання протиправною бездіяльності НОМЕР_2 прикордонного загону Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_3 ), яка полягає у ненарахуванні та невиплаті ОСОБА_1 допомоги на оздоровлення за 2016 та 2017 роки у належному розмірі, без урахування у її складі щомісячної додаткової грошової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 22.09.2010 №889.
З метою ефективного поновлення порушеного права позивача суд вважає за необхідне зобов`язати Інформаційний центр « ІНФОРМАЦІЯ_6 (військова частина НОМЕР_5 ) здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 допомоги на оздоровлення за 2016 та 2017 роки з урахуванням у її складі щомісячної додаткової грошової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 22.09.2010 №889, з урахуванням раніше виплачених сум.
Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню.
Розподіл судових витрат не здійснюється.
Керуючись ст. 14, 22, 194, 243, 246, 249, 250, 255, 295 КАС України, суд,-
В И Р І Ш И В:
Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до НОМЕР_2 прикордонного загону Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_3 ) (код ЄДРПОУ НОМЕР_4 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 (Військова частина НОМЕР_5 ) (код ЄДРПОУ НОМЕР_6 ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії – задовольнити частково.
Визнати протиправною бездіяльність НОМЕР_2 прикордонного загону Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_3 ), яка полягає у ненарахуванні та невиплаті на користь ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 01.07.2015 по 01.12.2015.
Зобов`язати Інформаційний центр « ІНФОРМАЦІЯ_6 (військова частина НОМЕР_5 ) нарахувати та виплатити на користь ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01.07.2015 по 01.12.2015.
Визнати протиправною бездіяльність НОМЕР_2 прикордонного загону Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_3 ), яка полягає у ненарахуванні та невиплаті ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 01.12.2015 по 28.02.2018 із застосуванням січня 2008 року як місяця для обчислення індексу споживчих цін, з урахуванням раніше виплачених сум.
Зобов?язати Інформаційний центр «Харків» Управління інформації Адміністрації Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_5 ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01.12.2015 по 28.02.2018 із застосуванням січня 2008 року як місяця для обчислення індексу споживчих цін, з урахуванням раніше виплачених сум.
Визнати протиправною бездіяльність НОМЕР_2 прикордонного загону Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_3 ), яка полягає у ненарахуванні та невиплаті ОСОБА_1 допомоги на оздоровлення за 2016 та 2017 роки у належному розмірі, без урахування у її складі індексації грошового забезпечення, розрахованої із застосуванням січня 2008 року як місяця для обчислення індексу споживчих цін.
Зобов`язати Інформаційний центр «Харків» Управління інформації Адміністрації Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_5 ) здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 допомоги на оздоровлення за 2016 та 2017 роки з урахуванням у її складі індексації грошового забезпечення, розрахованої із застосуванням січня 2008 року як місяця для обчислення індексу споживчих цін, з урахуванням раніше виплачених сум.
Визнати протиправною бездіяльність НОМЕР_2 прикордонного загону Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_3 ), яка полягає у ненарахуванні та невиплаті ОСОБА_1 допомоги на оздоровлення за 2016 та 2017 роки у належному розмірі, без урахування у її складі щомісячної додаткової грошової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 22.09.2010 №889 «Питання грошового забезпечення окремих категорій військовослужбовців Збройних Сил, Державної прикордонної служби, Національної гвардії, Служби зовнішньої розвідки та осіб начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту Державної служби з надзвичайних ситуацій».
Зобов`язати Інформаційний центр «Харків» Управління інформації Адміністрації Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_5 ) здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 допомоги на оздоровлення за 2016 та 2017 роки з урахуванням у її складі щомісячної додаткової грошової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 22.09.2010 №889 «Питання грошового забезпечення окремих категорій військовослужбовців Збройних Сил, Державної прикордонної служби, Національної гвардії, Служби зовнішньої розвідки та осіб начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту Державної служби з надзвичайних ситуацій», з урахуванням раніше виплачених сум.
У задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.
Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Повний текст рішення складено 01 червня 2026 року.

Суддя Н.А. Полях