Справа №461/1465/26 

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 травня 2026 року       місто Львів
Галицький районний суд міста Львова у складі:
головуючого судді Стрельбицького В.В.,
за участю секретаря судового засідання Чорнія Н.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові за правилами окремого позовного провадження цивільну справу за заявою
ОСОБА_1 
(адреса: АДРЕСА_1 ; РНОКПП: НОМЕР_1 ), 
в інтересах якої діє ОСОБА_2 
( АДРЕСА_2 ; РНОКПП: НОМЕР_2 ), 
за участю заінтересованої особи 
Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області 
(79016, м. Львів, вул. Митрополита Андрея, 10; ЄДРПОУ: 13814885)
про встановлення факту, що має юридичне значення,

встановив:

I. Позиції сторін та учасників справи, заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі

ОСОБА_2 , яка діє в інтересах ОСОБА_1 , звернулась до суду із заявою у якій просить встановити факт, що має юридичне значення, а саме те, що ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) належить правовстановлюючий документа - трудової книжки серії НОМЕР_3 , виданої 08.08.1983 року на ім`я ОСОБА_3 .
В обґрунтування поданої заяви покликається на те, що ОСОБА_1 звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області з метою надання їй консультації щодо визначення страхового стажу при призначенні пенсії за віком. Однак, в порядку усної консультації, їй було повідомлено про наявність невідповідності в документах, зокрема, дівоче прізвище заявниці у трудовій не співпадає із дівочим прізвищем зазначеним у її свідоцтві про шлюб, оскільки у трудовій книжці значиться « ОСОБА_4 », а у свідоцтві про шлюб - « ОСОБА_5 », що є перешкодою в реалізації ї права на пенсійне забезпечення.
З огляду на наведені обставини, виникла необхідність у встановленні факту належності правовстановлюючого документа, оскільки виявлені розбіжності у трудовій книжці щодо написання прізвища « ОСОБА_4 » та « ОСОБА_5 » створюють перешкоди у реалізації права заявника на призначення пенсії.
Ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 25.02.2026 відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду.
Представник заінтересованої особи - Вандзьо Олександра Богданівна подала до суду пояснення, відповідно до яких наводить положення цивільного процесуального кодексу щодо порядку та підстав розгляду справ в порядку окремого провадження, порядку подання та оформлення документів для призначення пенсії та інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників. Також, при ухваленні рішення просила врахувати наведені нею норми законодавства.
Заявник та її представник в судове засідання не з`явились, остання подала до суду заяву про розгляд справи відсутності заявника та її представника.
Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явилась.
З врахуванням тривалості провадження у справі, забезпечення судом можливості сторонам в повній мірі реалізувати свої процесуальні права, суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи. 
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

II. Фактичні обставини, встановлені судом, зміст спірних правовідносин, докази, оцінка доводів учасників справи, норми права та мотиви їх застосування та незастосування.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України, до суду може звернутись кожна особа за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Згідно ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.
Пунктом 6 частини 1 статті 315 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.
Відповідно до роз`яснень, що містяться в п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31 березня 1995 року № 5, судом встановлюються факти, які породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян.
Якщо встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право, заява розглядається в порядку окремого провадження.
Частиною першою ст. 318 ЦПК України передбачено, що заявник у своїй заяві зобов`язаний зазначити який факт він просить встановити та з якою метою; причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт; докази, що підтверджують факт.
Судом встановлено, що відповідно до трудової книжки серії НОМЕР_3 , заповненої російською мовою, така містить дані про: «ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 »
Згідно свідоцтва про народження (повторного) серії НОМЕР_4 від 10 жовтня 2025 року, ОСОБА_3 народилась ІНФОРМАЦІЯ_2 , про що Галицьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Львові ЗМУ МЮ зроблено відповідний актовий запис за № 4668.
Відповідно до свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_5 зареєстрованого Палацом урочистих подій м. Львів, 30.08.1987 року між ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , укладено шлюб, та після укладення шлюбу дружині присвоєно прізвище: « ОСОБА_7 », про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу 30.08.1987 зроблено запис №3137.
Згідно копії паспорта серії НОМЕР_6 , такий виданий Галицьким РВ ЛМУ УМВС України у Львівській області 15.01.1999 року, на ім`я ОСОБА_1 .
Відповідно до копії диплома серії НОМЕР_7 , такий виданий ОСОБА_3 , та згідно диплома з перекладом на російську мову: « ОСОБА_3 ».
Згідно з висновку експерта №080226 від 13.02.2026 року, прізвище ОСОБА_4 і ОСОБА_5 лінгвістично ідентичні, оскільки становлять орфографічні варіанти того самого прізвища, українського за походженням. Згідно із чинним українським правописом, нормативна форма цього прізвища - ОСОБА_4 .
Відповідно до ст. 76, 81 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами:1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
У частині першій статті 293 ЦПК України визначено, що окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.
Згідно з частинами першою та другою статті 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту: 1) родинних відносин між фізичними особами; 2) перебування фізичної особи на утриманні; 3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; 7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; 8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру.
У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення (частина друга статті 315 ЦПК України).
Таким чином, юридичні факти можуть бути встановлені лише для захисту, виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав самого заявника.
Залежно від обставин юридичні факти за критерієм їх правових наслідків розрізняють на: правовиникаючі, правозмінюючі, правопризупиняючі, правовідновлюючі, правоприпиняючі.
Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету встановлення, оскільки мета дає можливість зробити висновок, чи дійсно цей факт є юридичним і чи матиме він правові наслідки.
Такі правові висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 10 квітня 2019 року у справі № 320/948/18.
Відповідно до статті 294 ЦПК України, під час розгляду справ окремого провадження суд зобов`язаний роз`яснити особам, які беруть участь у справі, їх права та обов`язки, сприяти у здійсненні та охороні гарантованих Конституцією і законами України прав, свобод чи інтересів фізичних або юридичних осіб, вживати заходів щодо всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи. З метою з`ясування обставин справи суд може за власною ініціативою витребувати необхідні докази. Справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом. Справи окремого провадження суд розглядає за участю заявника і заінтересованих осіб.
Відповідно до частини третьої статті 294 ЦПК України, справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду.
Особливістю правового регулювання справ окремого провадження є наявність норм бланкетного та відсильного характеру, оскільки вказує на дотримання загальних положень, встановлених ЦПК України (ч. 3 ст. 294 ЦПК), а також відсилає до інших нормативно-правових актів, якими можуть визначатися порядок встановлення фактів, що мають юридичне значення (ч. 2 ст. 315 ЦПК).
У п. 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31 березня 1995 року № 5, зазначено, що при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства.
Відповідно до п. 26 Порядку підтвердження наявного стажу роботи для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою КМУ від 12.08.93 № 637, якщо ім`я, по батькові та прізвище, які зазначені в документі, що підтверджує стаж роботи, не збігаються з ім`ям, по батькові або прізвищем особи за паспортом громадянина України або свідоцтвом про народження, факт приналежності цього документа даній особі може бути встановлено у судовому порядку.
З досліджених та перевірених судом доказів наданих заявником на підтвердження факту, належності правовстановлюючого документа встановлено, що трудова книжка серії НОМЕР_3 , заведена 08 серпня 1983 року, належить ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ; РНОКПП: НОМЕР_1 ; АДРЕСА_3 ). 
Докази, які б спростовували даний факт або ставили його під сумнів в матеріалах справи відсутні та не здобуті в ході розгляду справи.
Також, заявником належним чином обґрунтовано необхідність звернення до суду з даною заявою задля встановлення відповідного факту. 
Встановлення факту належності правовстановлюючого документа має для заявника юридичне значення, оскільки, відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та постанови Кабінету Міністрів України від 12.08.93 №637 «Про затвердження Порядку підтвердження наявного стажу роботи для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній», необхідне для реалізації її права на належне пенсійне забезпечення.
За таких обставин, суд приходить до висновку, що заяву про встановлення факту належності правовстановлюючого документа слід задовольнити, оскільки встановлення такого факту породить для заявника відповідні юридичні наслідки, при цьому іншого законного шляху (процедури) для підтвердження такого факту немає.
Відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України, при ухваленні судом рішення у справі окремого провадження судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.
Керуючись ст. 293, 294, 315 ЦПК України, 

ухвалив:

Заяву задовольнити.
Встановити факт належності правовстановлюючого документа, а саме те, що трудова книжка серії НОМЕР_3 , видана 08 серпня 1983 року, на ім`я « ОСОБА_3 » належить ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 ; РНОКПП: НОМЕР_1 ; проживаючої за адресою: АДРЕСА_3 ).
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду;
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Повний текст рішення складено 18 травня 2026 року.

Повне найменування (ім`я) сторін та інших учасників справи:
заявник ? ОСОБА_1 
( АДРЕСА_1 ; РНОКПП: НОМЕР_1 ; ІНФОРМАЦІЯ_1 ), 
представник заявника - адвокат Коваленко Юлія Олександрівна
(04071, м. Київ, а/с 100; РНОКПП: НОМЕР_2 )
заінтересована особа - 
Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області 
представник заінтересованої особи - Вандзьо Олександра Богданівна
(79016, м. Львів, вул. Митрополита Андрея, 10; ЄДРПОУ: 13814885)

Головуючий суддя В.В. Стрельбицький