Справа № 758/8612/26
3/758/3222/26
Категорія 146
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 червня 2026 року суддя Подільського районного суду міста Києва Лещенко О.В., за участю особи, щодо якої вирішується питання про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши матеріалами про притягнення до адміністративної відповідальності:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , 
за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП,
В С Т А Н О В И В :
17.05.2026 року 11:30:00 годині у м.Києві, по вул. Виговського, 8Г, водій ОСОБА_1 , керував автомобілем MITSUBISHI д.н.з. НОМЕР_2 , не врахував дорожньої обстановки, не вибрав безпечної швидкості руху та здійснив наїзд на тварину. В результаті чого тварина загинула на місці, транспортний засіб механічних пошкоджень не отримав, чим порушив п. 12.1 ПДР України, за що відповідальність передбачена ч. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
До суду сповіщений належним чином про місце й час розгляду справи ОСОБА_1 з`явився. У судовому засіданні не заперечив факт наїзду на собаку, зазначив, що бачив велику собаку, а маленьку не бачив взагалі, після перегляду відеореєстратора побачив, що собаки несподівано вибігли з під`їзду, повз який він проїжджав при цьому були без повідця, просив долучити відеозапис з відеореєстратора. 
Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що в діях водія ОСОБА_1 убачаються ознаки правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, з огляду на наступне.
Згідно диспозиції ст. 124 КУпАП учасник дорожнього руху притягується до адміністративної відповідальності серед іншого, за порушення правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів.
Відповідно до п. 12.1 ПДР України під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен враховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним..
Згідно ст. 252 КУпАП суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Відповідно до вимог ст.ст.251, 252 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, схемою місця і т.д.
Вина ОСОБА_1 , у вчинені правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, підтверджується зібраними у справі доказами:
-протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 668231 від 17 травня 2026 року;
-схемою місця ДТП від 17.05.2026 року;
-письмовими поясненнями ОСОБА_1 , відповідно до яких він їхав у дворі будинків та наїхав на собаку заднім колесом свого автомобіля. Дві собаки вискочили з під`їзду в момент, коли він проїжджав біля будинку, та заскочили під колеса;
- письмовими поясненнями ОСОБА_2 , відповідно до яких вона виходила з під`їзду та бачила, що автомобіль НОМЕР_2 сигналізував та не зупинившись наїхав на одну з собак, зупинився лише приблизно за 200 метрів, коли побачив, що вона за ним біжить, собака загинула на місці;
- відеозаписом, який наданий самим ОСОБА_1 , відповідно до якого, проїжджаючи біля будинку, в безпосередній близькості до автомобіля підбігли дві собаки. 
Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що з матеріалів справи слідує, що вони містять переконливі та беззаперечні докази, які підтверджують порушення ОСОБА_1 п. 12.1 ПДР України, що призвели наїзду на собаку, наслідком якого стала смерть останньої. 
На переконання суду порушення ОСОБА_1 вимог ПДР України перебувають у причино-наслідковому зв`язку з настанням ДТП, оскільки транспортні засоби класифікуються як джерела підвищеної небезпеки. Керування засобом підвищеної небезпеки (в даному випадку, автомобілем) передбачає юридичну відповідальність за спричинену шкоду незалежно від наявності вини.
В даному випадку, незалежно від дій собак, які раптово вибігли з будинку, ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом, який є джерелом підвищеної небезпеки, у дворі будинків, повинен був бути уважним, врахувати дорожню обстановку, вибрати безпечну швидкість руху. На переконання суду, ОСОБА_1 , рухаючись у дворі будинків, міг передбачити такі обставини, отже свідомо допустив наслідки, які настали. Крім того, з показань ОСОБА_2 , ОСОБА_1 увімкнув звуковий сигнал автомобілю, тобто бачив перешкоду, та сам ОСОБА_1 в судовому засіданні зазначив, що бачив велику собаку. при цьому заходів гальмування транспортного засобу для його зупинки не вживав.
Крім того, перевіряючи наявність в діях ОСОБА_1 складу інкримінованого адміністративного правопорушення, суд зазначає, що об`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, полягає у порушенні учасниками дорожнього руху, відповідно, Правил дорожнього руху України, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.
Дорожньо-транспортна пригода – це подія, що сталася під час руху дорожнього транспортного засобу, внаслідок якої загинули або зазнали травм люди чи заподіяна шкода майну.
Зі змісту ч.1 ст.190, ч.1 ст.180, ч.1 ст.179 ЦК України вбачається, що майном як особливим об`єктом вважаються окрема річ, сукупність речей, а також майнові права та обов`язки. Тварини є особливим об`єктом цивільних прав. На них поширюється правовий режим речі, крім випадків, встановлених законом. Річчю є предмет матеріального світу, щодо якого можуть виникати цивільні права та обов`язки.
Отже, аналізуючи вказані вимоги закону можливо дійти висновку, що собака є твариною та згідно вказаних положень ЦКУ є майном, оскільки щодо нього виникають цивільні права та обов`язки.
На переконання суду, дослідженими матеріалами справи поза розумним сумнівом доведено порушення ним п.12.1 ПДР України. Порушення вказаних вимог ПДР України, перебувають у причинно-наслідковому зв`язку з настанням ДТП, незалежно від наявності або відсутності вини ОСОБА_2 в порушенні правил вигулу собак. 
У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.
Відповідно до загальних положень ПДР України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. N 1306, правила відповідно до Закону України "Про дорожній рух" встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила. Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків. Особа, яка створила такі умови, зобов`язана негайно вжити заходів до забезпечення безпеки дорожнього руху на цій ділянці дороги та вжити всіх можливих заходів до усунення перешкод, а якщо це неможливо, попередити про них інших учасників дорожнього руху.
Згідно зі ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.
Відповідно до ст. 33 КУпАП, враховуючи характер вчиненого порушення, особу правопорушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність судом не встановлені, суд дійшов висновку про застосування ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу.
Судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення підлягає стягненню відповідно до положень ст. 40-1 КУпАП.
Керуючись ст.33, 40-1,124 КУпАП,
ПОСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , визнати винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.
Накласти на ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти мінімумів доходів громадян, що в грошовому еквіваленті становить 850 (вісімсот п`ятдесяти) гривень. 
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , в дохід держави судовий збір в розмірі 665 (шістсот п`ять) грн. 60 (шістдесят) коп.
Згідно ч. 1 ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги або без задоволення.
Відповідно до ст. 308 КУпАП у разі не сплати правопорушником штрафу у строк, установлений ч. 1 ст. 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби і у порядку примусового виконання постанови з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, зазначеного у постанові про стягнення штрафу. витрати на облік зазначених правопорушень.
Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником. Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду через Подільський районний суд міста Києва.
Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова суду, якщо її не було скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.
Постанова може бути пред`явлена до виконання на протязі трьох місяців з наступного дня після набрання нею законної сили.

Суддя: О.В. Лещенко