Справа № 645/1450/26
Провадження № 2/643/5771/26 

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.06.2026   м. Харків

Салтівський районний суд міста Харкова у складі: головуючого судді Єрмак Н.В., розглянувши в порядку спрощеного провадження за наявними у справі матеріалами цивільної справи за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Він Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Він Фінанс» звернулося до суду з позовом до відповідача ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
В обґрунтування позову вказувало, що 25.04.2018 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна» (ТОВ «Авентус Україна») та ОСОБА_1 укладено договір про надання фінансового кредиту №141073 на суму 4000 грн. 00 коп. у формі електронного документа відповідно до Ззакону України «Про електронну комерцію».
При цьому, зазначав, що ТОВ «Авентус Україна» виконав умови договору про надання фінансового кредиту №141073 від 25.04.2018 та перерахував на рахунок ОСОБА_1 безготівковим шляхом кошти в розмірі 4000 грн., а відповідач належним чином не виконав взяті на себе зобов`язання щодо повернення суми позики та сплати пені і комісії, внаслідок чого у нього виникла заборгованість перед новим кредитором ТОВ «Він Фінанс».
Також вказував, що 12.04.2018 року між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» (ТОВ «ВІН ФІНАНС») укладено договір факторингу №1, на підставі чого відбулося відступлення права вимоги за кредитними договорами, в тому числі до ОСОБА_1 за договором про надання фінансового кредиту №141073 від 25.04.2018.
13.09.2018 укладено додаткову угоду №5 та на виконання договору факторингу підписано реєстр права вимоги №6 від 13.09.2018 року про те, що на умовах вищезазначеного договору право вимоги до ряду боржників, в тому числі і до ОСОБА_1 за договором про надання фінансового кредиту №187383 від 11.06.2018 року перейшло до нового кредитора ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» (ТОВ «Він Фінанс»).
Зазначав, що після відступлення права вимоги, відповідач ОСОБА_1 заборгованість не погасив, а тому ТОВ «Він Фінанс» просить поновити строк позовної давності для подання позову до суду та стягнути з ОСОБА_1 заборгованість в загальному розмірі 16480 грн. 00 коп., яка складається з суми заборгованості 4000 грн. 00 коп., суми боргу за процентами - 2160 грн.00 коп., суми боргу за пенею та штрафами - 9520 грн. 00 коп. Також позивач вказував, що сума збитків з урахуванням інфляції 3603,59 грн, 3 відсотки річних 1484,55 грн.
На підставі вищевикладеного, посилаючись на умови договору, позивач просив стягнути з відповідача на його користь заборгованість за кредитним договором №141073 від 25.04.2018 року у розмірі 21568 грн. 14 коп., витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5 000 грн., а також судовий збір в сумі 2 662 грн. 40 коп.
Ухвалою Салтівського районного суду міста Харкова від 20.04.2026, прийнято вищевказану позовну заяву та відкрито провадження, розгляд справи вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами.
Відповідачу надавався строк для надіслання (надання) до суду відзиву на позовну заяву і всіх доказів, які можливо доставити до суду, але відзив до суду не надходив.
Вирішуючи справу на підставі наявних у ній письмових доказів, суд приходить до висновку про те, що позов не підлягає задоволенню з таких підстав.
Судом встановлено, що 25.04.2018 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна» (ТОВ «Авентус Україна») та ОСОБА_1 в електронній формі, відповідно до Закону України «Про електронну комерцію», був укладений договір про надання фінансового кредиту №141073 (а.с.35).
Відповідно до п. 1.1, 1.4. договору товариство зобов`язується надати клієнту грошові кошти в загальній сумі 4000 грн. 00 коп., на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом. Строк дії договору 30 днів, але в будь-якому разі цей Договір діє до повного виконання клієнтом своїх зобов`язань за договором.
12.04.2018 року між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» (Товариства з обмеженою відповідальністю «Він Фінанс») укладено договір факторингу №1, на підставі чого відбулося відступлення права вимоги за кредитними договорами, в тому числі до ОСОБА_1 за договором про надання фінансового кредиту №141073 від 25.04.2018.
12.04.2018 року укладено додаткову угоду №5 та підписано реєстр права вимоги №8 від 31.10.2018 року про те, що на умовах вищезазначеного договору право вимоги до ряду боржників, в тому числі і до ОСОБА_1 за договором про надання фінансового кредиту №141073 від 25.04.2018 перейшло до нового кредитора ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія».
Із наданого позивачем розрахунку заборгованості вбачається, що заборгованість ОСОБА_1 за кредитним договором №141073 від 25.04.2018 становить 16480 грн. 00 коп., яка складається з суми заборгованості 4000 грн. 00 коп., суми боргу за процентами - 2160 грн.00 коп., суми боргу за пенею та штрафами - 9520 грн. 00 коп. (а.с.15 зворотній бік).
25.07.2024 загальними зборами учасників ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» прийнято рішення про зміну назви на ТОВ «Він Фінанс».
Відповідно до реєстру прав вимоги до позивача перейшло право вимоги за кредитним договором, позичальником в якому є відповідач ОСОБА_1 на загальну суму 6160 грн, з яких 4000 грн сума боргу за тілом кредиту та 2160 грн відсотки.
Інформації щодо переходу до позивача права вимоги за пенею і штрафами на суму 9520 грн, як про те зазначає позивач в поданій до суду позовній заяві, реєстр не містить.
Тому суд приходить до висновку що позовні вимоги в частині включення до суми боргу суми за пенею і штрафами є безпідставними.
Статтею 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
За змістом цієї норми закону нарахування на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.
Положення зазначеної норми права передбачають, що зобов`язання можуть виникати безпосередньо з договорів та інших правочинів, передбачених законом, а також з угод, які не передбачені законом, але йому не суперечать, а в окремих випадках встановлені актами цивільного законодавства цивільні права та обов`язки можуть виникати з рішення суду.
Стаття 625 ЦК України розміщена у розділі І «Загальні положення про зобов`язання» книги 5 ЦК України. Відтак, приписи розділу І книги 5 ЦК України поширюються як на договірні зобов`язання (підрозділ 1 розділу III книги 5 ЦК України), так і на недоговірні (деліктні) зобов`язання (підрозділ 2 розділу III книги 5 ЦК України), а тому її приписи поширюються на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема, окремі види зобов`язань.
Відповідно до частин першої та другої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит і сплатити проценти.
За частиною першою статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Для покладення на відповідача обов`язку зі сплати 3 % річних обов`язковою умовою є визначення суми заборгованості, на яку їх нараховано.
Базою нарахування 3% річних згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України є сума основного боргу, необтяжена іншими нарахуваннями.
Позивач, звертаючись до суду з даним позовом, базою нарахування трьох відсотків річних та інфляційних втрат обраховує суму боргу в розмірі 16480 грн, а не в розмірі 6160 грн, як належить, що є безпідставним. Відповідно, розрахунок 3 % річних та індексу інфляції є необґрунтованим.
Тому суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог та вважає за необхідне стягнути з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача заборгованість за договором в сумі 6160 грн, решта вимог є безпідставними та не підлягають задоволенню.
Порядок розподілу судових витрат між сторонами визначено нормами ст. 141 ЦПК України.
Частиною 1 ст. 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
За таких обставин у зв`язку з частковим задоволенням позовних вимог судовий збір за розгляд справи судом в розмірі 760,40 грн підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.
Крім того, позивач просить стягнути з відповідача на його користь витрати на правничу допомогу у розмірі 5000 грн.
Відповідно до Договору №33 про надання правової допомоги від 22.03.2024 укладеного між ТОВ «Довіра та Гарантія» та адвокатським бюро «Анастасії Міньковської»; додаткової угоди до Договору №33 про надання правової допомоги від 22.03.2024; детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатським бюро необхідних для надання правничої (правової) допомоги щодо стягнення кредитної заборгованості витрати позивача на професійну правничу допомогу адвоката становлять 5000 грн. 
Згідно з частиною 1, пунктом 1 частини 3 статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Відповідно до частини 1 статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
Згідно пункту 2 частини 2 статті 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, враховуючи критерій розумності розміру, виходячи з конкретних обставин справи віднесення справи до категорії малозначних, обсяг виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), розгляд справи без участі сторін на підставі заяви представника позивача та значення справи для сторін, виходячи з принципів пропорційності, співмірності, розумності, суд дійшов висновку не присуджувати позивачу на користь якого ухвалено судове рішення, всі витрати на професійну правничу допомогу, що заявлені до стягнення.
З огляду на викладене, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу з у рахуванням пропорційності до розміру позовних вимог, у сумі 1000 грн., який буде достатнім, співмірним і справедливим у даному випадку.
Керуючись ст.ст. 2, 10-13, 258, 259, 265, 268 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «ВІН ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Він Фінанс» заборгованість за кредитним договором від 25.04.2018 в розмірі 6160 грн, понесені судові витрати в розмірі 760,40 грн. та судові витрати за надання правової допомоги в розмірі 1000 грн.
В задоволенні решти позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «ВІН ФІНАНС» відмовити.
Рішення може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його складення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Харківського апеляційного суду.
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «ВІН ФІНАНС», ЄДРПОУ 38750239, місцезнаходження вул. Авіаконструктора Ігоря Сікорського, буд.8, м. Київ, 04112.
Відповідач:  ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , останнє відоме місце реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 . 

Суддя Наталія ЄРМАК