Справа № 761/15493/26
Провадження № 3/761/3640/2026

ПОСТАНОВА 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 червня 2026 року суддя Шевченківського районного суду м. Києва Литвин О.А. при секретарі – Дудка М.С. за участю прокурора Барабаша Ю., особи, відносно якої складений адміністративний протокол ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві справу про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, за ч.1 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення, порушену оперуповноваженим 6-го відділу (протидії корупції) Управління стратегічних розслідувань в місті Києві Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України лейтенантом поліції Мороз В.О. за протоколом № 529 від 14 квітня 2026 року про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.172-6 КУпАП, відносно 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Суми, громадянки України, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 ,

В С Т А Н О В И В :

стосовно ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення пов`язане з корупцією № 529 від 14.04.2026, згідно із яким, остання, обіймаючи посаду головного державного інспектора відділу моніторингу операцій та ризиків управління з питань виявлення та опрацювання податкових ризиків ГУ ДПС у м. Києві, будучи державним службовцем категорії «В», відповідно до підпункту «в» пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції», примітки до статті 172-6 КУпАП, являючись суб`єктом відповідальності, на якого поширюється дія даного Закону, у порушення вимог абзацу 2 частини 2 статті 45 Закону України «Про запобігання корупції», 17.04.2023 припинивши діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, 14.04.2025 о 22:05 несвоєчасно, без поважних причин подала декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави, або місцевого самоврядування, за минулий 2023 рік (після звільнення), шляхом заповнення електронної форми через мережу Інтернет з використанням програмних засобів Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (далі – Реєстр) у власному персональному електронному кабінеті, чим вчинила адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена частиною 1 статті 172-6 КУпАП.
У судовому засіданні ОСОБА_1 повідомила, що з протоколом про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, не погоджується, вважає, що на момент складання протоколу закінчились строки притягнення до адміністративної відповідальності, у зв`язку із чим вважає складання протоколу неправомірним. Також зазначила, що не мала умислу не подавати відповідну декларацію, оскільки при звільненні подала всі декларації, у зв`язку із чим вважала, що виконала свої обов`язки щодо декларування. Як тільки їй стало відомо, що проводиться перевірка з даного приводу, вона одразу подала декларацію. 
Прокурор у судовому засіданні просив суд притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, передбаченого ч.1 ст. 172-6 КУпАП, у зв`язку із тим, що вона несвоєчасно подала щорічну електронну декларацію при звільненні за період неохоплений раніше поданими деклараціями. Вважав датою вчинення правопорушення, дату несвоєчасного подання ОСОБА_1 , електронної декларації 01.04.2024, а датою виявлення правопорушення дату складання протоколу та просив накласти стягнення у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.
Суд, заслухавши прокурора та ОСОБА_1 , вивчивши матеріали справи про адміністративні правопорушення, дійшов наступних висновків.
Так, у відповідності до ч.1 ст. 172-6 КУпАП відповідальність настає за несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування після звільнення.
Так, відповідно до наказу ГУ ДПС у м. Києві від 20.05.2021 № 940-о «Про призначення» ОСОБА_1 призначено на посаду головного державного ревізора-інспектора відділу моніторингу операцій та ризиків управління з питань виявлення та опрацювання податкових ризиків ГУ ДПС у м. Києві з 20.05.2021.
20.05.2021 ОСОБА_1 прийняла Присягу державного службовця.
Згідно з наказом ГУ ДПС у м. Києві від 26.07.2021 № 1391-о «Про присвоєння рангу державного службовця» ОСОБА_1 присвоєно 9 ранг державного службовця.
Відповідно до посадової інструкції, затвердженої в.о. начальника ГУ ДПС у м. Києві, посада головного державного інспектора відноситься до категорії «В» посад державної служби.
Згідно з даними особової справи, ОСОБА_1 ознайомлена з вимогами й обмеженнями щодо прийняття та проходження державної служби відповідно до законів України «Про державну службу» та «Про запобігання корупції».
Отже,ОСОБА_1 , будучи державним службовцем є суб`єктом, на якого поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції», суб`єктом декларування та суб`єктом відповідальності за вчинення правопорушень, пов`язаних з корупцією та суб`єктом декларування. 
Відповідно до наказу ГУ ДПС у м. Києві від 13.04.2023 № 452-о «Про звільнення ОСОБА_1 », остання звільнена з посади головного державного інспектора відділу моніторингу операцій та ризиків управління з питань виявлення та опрацювання податкових ризиків ГУ ДПС у м. Києві – 17.04.2023.
Абзацом 2 частини 2 статті 45 Закону України «Про запобігання корупції» визначено, що особи, які припинили діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, або іншу діяльність, зазначену у підпунктах "а", "в"-"ґ" пункту 2 частини першої статті 3, зобов`язані до 1 квітня наступного року після року припинення діяльності подати в установленому частиною першою цієї статті порядку декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік.
Наказом Національного агентства з питань запобігання корупції від 23.07.2021 № 448/21 «Про затвердження Порядку формування, ведення та оприлюднення (надання) інформації Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування», який зареєстровано в Міністерстві юстиції України 29.07.2021 за № 986/36608, затверджено Порядок формування, ведення та оприлюднення (надання) інформації Реєстру.
Відповідно до розділу II вказаного порядку суб`єкти декларування подають до Реєстру зазначені в пункті 1 цього розділу документи шляхом заповнення електронних форм відповідних документів. Суб`єкти декларування подають зазначені документи через мережу Інтернет з використанням програмних засобів Реєстру у власному персональному електронному кабінеті після реєстрації в Реєстрі. Після заповнення усіх необхідних полів форми документа суб`єкт декларування підписує документ шляхом накладання на нього особистого кваліфікованого електронного підпису або удосконаленого електронного підпису відповідно до вимог законодавства. Кожному поданому документу Реєстр автоматично надає унікальний ідентифікатор документа та накладає на нього електронну печатку Реєстру, що унеможливлює внесення несанкціонованих змін до поданого документа (забезпечує цілісність документа).
Пунктом 1 частини 2 розділу ІІ Порядку заповнення та подання декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, затвердженого наказом Національного агентства від 08.11.2023 № 252/23 зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 13.11.2023 за № 1965/41021, суб`єкти декларування подають декларації з додержанням таких вимог: щорічна декларація - декларація, яка подається відповідно до частини першої статті 45 Закону (щороку), абзацу другого частини другої статті 45 Закону (після припинення діяльності (після звільнення)) у період з 00 годин 00 хвилин 01 січня до 00 годин 00 хвилин 01 квітня. Така декларація охоплює звітний рік (період з 01 січня до 31 грудня включно), що передує року, в якому подається декларація, та містить інформацію станом на 31 грудня звітного року.
Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» 24.02.2022 затверджено Указ Президента України від 24.02.2022 № 64/2022, яким в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, який діє на і на даний час.
Законом України «Про захист інтересів суб`єктів подання звітності та інших документів у період дії воєнного стану або війни» від 03.03.2022 № 2115-IX установлено, що фізичні особи, фізичні особи-підприємці, юридичні особи подають облікові, фінансові, бухгалтерські, розрахункові, аудиторські звіти та будь-які інші документи, подання яких вимагається відповідно до норм чинного законодавства в документальній та/або в електронній формі, протягом трьох місяців після припинення чи скасування воєнного стану або стану війни за весь період неподання звітності чи обов`язку подати документи. Також у період воєнного стану або стану війни будь-які перевірки щодо своєчасності та повноти подання будь-яких звітів чи документів звітового характеру уповноваженими органами не здійснюється.
Абзацом 4 частини 27 Розділу ХІІІ «Прикінцеві положення» Закону України «Про запобігання корупції» установлено, що з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України про визначення порядку подання декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, в умовах воєнного стану» здійснення заходів фінансового контролю, передбачених розділом VII цього Закону (зокрема подання декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування), відновлюється у повному обсязі та здійснюється у порядку та строки, визначені цим Законом (у тому числі з урахуванням особливостей, встановлених частинами сьомою - чотирнадцятою статті 45 цього Закону).
Відповідно до даних офіційного веб-сайту Верховної Ради України Закон України «Про внесення змін до деяких законів України про визначення порядку подання декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, в умовах воєнного стану» набрав чинності 12.10.2023.
Таким чином, з 12.10.2023 здійснення заходів фінансового контролю, передбачених розділом VII Закону України «Про запобігання корупції» (зокрема подання декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування) відновлено у повному обсязі та здійснюється в порядку та строки, визначені цим Законом (у тому числі з урахуванням особливостей, встановлених частинами сьомою - чотирнадцятою статті 45 цього Закону).
Отже, ОСОБА_1 , була зобов`язана подати Декларацію шляхом заповнення електронної форми через мережу Інтернет з використанням програмних засобів Реєстру у власному персональному електронному кабінеті до 00 год. 00 хв. 01 квітня 2024 року. 
Відповідно до публічної частини Реєстру ОСОБА_1 подала Декларацію (ідентифікатор документа – c2dbcc7e-5e8d-4ded-bff8-99820726de3f)), лише 14.04.2025 о 22:05, а отже несвоєчасно.
Будь-яких об`єктивних даних, щодо неможливості подання декларації в установлений законом строк, ОСОБА_1 не надала. 
Доказів поважності причин неподання такої декларації ОСОБА_1 до Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, шляхом заповнення електронної форми через мережу Інтернет з використанням програмних засобів Реєстру у власному персональному електронному кабінеті, судом не встановлено.
Зважаючи на наведене у діях ОСОБА_1 формально вбачаються ознаки вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч .1 ст. 172-6 КУпАП.
Разом із тим, відповідно до частини четвертної ст. 38 КУпАП адміністративне стягнення за вчинення правопорушення, пов`язаного з корупцією, може бути накладено протягом шести місяців з дня його виявлення, але не пізніше двох років з дня його вчинення.
Отже, частина четверта ст. 38 КУпАП встановлює два самостійних строки: шість місяців із дня виявлення правопорушення; але не пізніше двох років із дня вчинення.
Дворічний строк є абсолютним. Якщо він сплив, притягнення до відповідальності є неможливим незалежно від того, коли правопорушення було виявлено.
Датою фактичного вчинення правопорушення є 01.04.2024, тобто граничний строк до якого ОСОБА_1 мала обов`язково подати декларація за минулий 2023 рік (після звільнення), а протокол складено 14.04.2026, тобто вже після спливу граничного строку. 
Отже, фактично на час складання протоколу, закінчився абсолютний дворічний строк протягом якого можливо особу притягнути до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, пов`язаного з корупцією. 
Крім того, слід зауважити, що інститут строків притягнення до адміністративної відповідальності спрямований на забезпечення правової визначеності та недопущення необмеженого в часі перебування особи у стані правової невизначеності щодо можливості застосування до неї заходів державного примусу. Тому перебіг строку не може ставитись у залежність виключно від внутрішньої організації роботи уповноважених органів чи безпідставного зволікання із здійсненням процесуальних дій.
З матеріалів справи убачається, що на момент надходження матеріалів до ДСР НП України всі істотні обставини вже були встановлені, а саме: особу, статус декларанта, дата звільнення, строк подання декларації, дата фактичного подання декларації, інформація ДПС, інформація з реєстру декларацій. Тобто, жодних додаткових перевірочних дій, необхідних для встановлення події правопорушення, фактично не проводилося.
Саме тому, не зрозуміло, що саме «виявлялося» ще кілька місяців після отримання цих матеріалів.
Так, органи державної влади, маючи у своєму розпорядженні всі необхідні відомості для вирішення питання про складання протоколу, безпідставно зволікали із реалізацією своїх повноважень. Таке зволікання не може змінювати момент виявлення адміністративного правопорушення та штучно продовжувати строки притягнення особи до адміністративної відповідальності, оскільки це суперечить принципу правової визначеності та меті встановлення процесуальних строків.
Зважаючи на наведене, суд дійшов виноску, що фактично орган уповноважений на складання протоколу виявив дане правопорушення у момент надходження матеріалів, у зв`язку із чим, саме з даного моменту має відраховуватись строк визначений положенням частини 4 ст. 38 КПК України у шість місяців.
З наведених міркувань, суд категорично не погоджується з декларативним твердженням уповноваженої особи на складення протоколу, зазначеному у самому протоколі, про те, що зазначений строк відраховується з моменту складання протоколу. Оскільки таке тлумачення фактично ставить перебіг строків притягнення особи до адміністративної відповідальності у залежність виключно від розсуду та швидкості роботи уповноважених органів, що є несумісним із принципом правової визначеності та суперечить правовій природі строків давності, як гарантії захисту особи від необмеженого у часі переслідування.
Разом із тим, у будь-якому випадку на момент складання протоколу та судового розгляду сплив дворічний строк з моменту вчинення адміністративного правопорушення, а відтак момент виявлення у даному випадку не впиває на той факт, що встановлений абсолютний строк притягнення до адміністративної відповідальності закінчився. 
Зважаючи на наведене, слід дійти висновку, що у даному випадку відповідно до вимог п.7 ст. 247 КУпАП, розпочате провадження підлягає закриттю у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.
Судовий збір, у зв`язку із закриттям провадження у справі, з винної особи стягненню не підлягає.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 38, 40-1, ч.1 ст.172-6, 221, 247, 279-280, 283-285 Кодексу України про Адміністративні правопорушення, Законом України «Про запобігання корупції», суд

П О С Т А Н О В И В :

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст. 172-6 КУпАП закрити на підставі п.7 ст. 247 КУпАП, у зв`язку із закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності.
Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги до Шевченківського районного суду м. Києва протягом 10 днів дня винесення постанови.
Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційна скарга не була подана протягом 10 днів. У разі подання апеляційної скарги, постанова, якщо вона не скасована, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом. 

Суддя Литвин О.А.