ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД 
вул. Шолуденка, буд. 1, літера А, м. Київ, 04116 (044) 230-06-58 inbox@anec.court.gov.ua 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"12" травня 2026 р. Справа№ 920/1736/25
Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючого: Кравчука Г.А.
суддів: Спаських Н.М. 
Коробенка Г.П. 

при секретарі судового засідання: Нагулко А.
за участю представників сторін згідно протоколу судового засідання від 12.05.2026
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Глухівського дочірнього агролісогосподарського підприємства «Глухівський агролісгосп»
на додаткове рішення Господарського суду Сумської області від 02.03.2026
у справі № 920/1736/25 (суддя - Резніченко О.Ю.)
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Центрпалет»
до відповідача Глухівського дочірнього агролісогосподарського підприємства «Глухівський агролісгосп»
про стягнення 380 535,32 грн,
ВСТАНОВИВ:
Обставини, що передували прийняттю оскаржуваного додаткового рішення
Рішенням Господарського суду Сумської області від 05.02.2026 позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Центрпалет" до Глухівського дочірнього агролісогосподарського підприємства "Глухівський агролісгосп" про стягнення 380535 грн 32 коп. задоволено повністю: стягнуто з Глухівського дочірнього агролісогосподарського підприємства "Глухівський агролісгосп" (вул. Успенська, буд. 40, с. Уланове, Шосткинський район, Сумська область, 41422, код 23637196) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Центрпалет" (вул. Геронимівська, буд. 1, с. Геронимівка, Черкаський район, Черкаська область, 19601, код 44875284) 161301 грн 20 коп. основної заборгованості, 2592 грн 93 коп. інфляційних втрат, 1418 грн 57 коп. - 3 % річних по договору купівлі-продажу необробленої деревини № URB-1626-1-А від 09.05.2025 року; стягнуто з Глухівського дочірнього агролісогосподарського підприємства "Глухівський агролісгосп" (вул. Успенська, буд. 40, с. Уланове, Шосткинський район, Сумська область, 41422, код 23637196) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Центрпалет" (вул. Геронимівська, буд. 1, с. Геронимівка, Черкаський район, Черкаська область, 19601, код 44875284) 210000 грн 00 коп. основної заборгованості, 3375 грн 77 коп. інфляційних втрат, 1846 грн 85 коп. - 3% річних по договору купівлі-продажу необробленої деревини № UUB-20642-1-А від 09.05.2025 року; стягнуто з Глухівського дочірнього агролісогосподарського підприємства "Глухівський агролісгосп" (вул. Успенська, буд. 40, с. Уланове, Шосткинський район, Сумська область, 41422, код 23637196) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Центрпалет" (вул. Геронимівська, буд. 1, с. Геронимівка, Черкаський район, Черкаська область, 19601, код 44875284) 4566 грн 42 коп. витрат по сплаті судового збору.
06.02.2026 позивач звернувся до суду з заявою про ухвалення додаткового рішення (вх. №550), в якій просить суд стягнути з Глухівського дочірнього агролісогосподарського підприємства "Глухівський агролісгосп" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Центрпалет" 60000 грн 00 коп. витрат на професійну правничу допомогу.
Короткий зміст додаткового рішення місцевого господарського суду та мотиви його прийняття
Додатковим рішенням Господарського суду Сумської області від 02.03.2026 заяву б/н від 06.02.2026 (Вх.№550 від 06.02.2026) представника позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Центрпалет» про ухвалення додаткового рішення по справі № 920/1736/25 задоволено повністю.
Присуджено до стягнення з Глухівського дочірнього агролісогосподарського підприємства «Глухівський агролісгосп» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Центрпалет» 60 000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу.
Приймаючи вказане додаткове рішення суд, дослідивши подані письмові докази, врахувавши відсутність заперечень іншої сторони щодо розміру адвокатських витрат та відсутність клопотань відповідача про зменшення розміру адвокатських витрат, дійшов висновку про обґрунтованість вимог позивача про покладення на відповідача витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 60000 грн 00 коп.
Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів
Не погодившись з ухваленим додатковим рішенням, Глухівське дочірнє агролісогосподарське підприємство «Глухівський агролісгосп» 18.03.2026 (засобами поштового зв`язку) звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою (була зареєстрована 25.03.2026), в якій просить додаткове рішення Господарського суду Сумської області від 02.03.2026 у справі № 910/1736/25 скасувати та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.
Апеляційна скарга мотивована тим, що оскаржуване додаткове рішення прийняте місцевим судом з порушенням норм процесуального права та невідповідності висновків суду обставинам справи. При цьому скаржник стверджує, що заявлений представником позивача розмір витрат на професійну правничу допомогу є суттєво завищеним і не відповідає критеріям реальності та розумності.
Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги
Згідно Протоколу передачі судової справи (апеляційної скарги, заяви, картки додаткових матеріалів) раніше визначеному головуючому судді (судді-доповідачу) (складу суду) від 25.03.2026 апеляційну скаргу Глухівського дочірнього агролісогосподарського підприємства «Глухівський агролісгосп» на додаткове рішення Господарського суду Сумської області від 02.03.2026 у справі № 920/1736/25 передано для розгляду колегії суддів у складі: головуючий суддя - Кравчук Г.А. (суддя-доповідач), судді: Спаських Н.М., Коробенко Г.П.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 26.03.2026 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Глухівського дочірнього агролісогосподарського підприємства «Глухівський агролісгосп» на додаткове рішення Господарського суду Сумської області від 02.03.2026 у справі № 920/1736/25, справу призначено до розгляду на "12" травня 2026 року о 14 год 15 хв.
Позиції інших учасників справи.
08.04.2026 через підсистему "Електронний суд" від позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу відповідача, в якому позивач просить апеляційний господарський суд залишити без задоволення апеляційну скаргу відповідача на додаткове рішення Господарського суду Сумської області від 02.03.2026 у справі №920/1736/25, а оскаржуване додаткове рішення у даній справі просить залишити без змін.
Заперечуючи проти вимог апеляційної скарги позивач зазначає, що обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги, що підлягають розподілу між сторонами.
При цьому жодних клопотань про зменшення розміру витрат на правову допомогу, або заперечень щодо неспівмірності їх зі складністю справи від відповідача до суду першої інстанції не надходило, у зв`язку з чим у суду першої інстанції не було інших правових підстав, як задовольнити заяву про ухвалення додаткового рішення у повному обсязі. 
Явка представників учасників судового процесу
У судове засідання 12.05.2026 з`явився представник позивача, який надав свої пояснення. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений шляхом доставки процесуальних документів до Електронного кабінету, що підтверджується довідками від 18.03.2026. До того ж відповідач просив суд розглядати справу без участі його представника.
Відповідно до частини п`ятої статті 6 ГПК України суд направляє судові рішення та інші процесуальні документи учасникам судового процесу на їхні офіційні електронні адреси, вчиняє інші процесуальні дії в електронній формі із застосуванням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи (далі - ЄСІТС) у порядку, визначеному цим Кодексом, Положенням про ЄСІТС та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів). Особам, які зареєстрували Електронний кабінет, суд надсилає документи у справах, в яких такі особи беруть участь, в електронній формі шляхом їх надсилання до Електронного кабінету таких осіб або в інший спосіб, передбачений процесуальним законодавством, що не позбавляє їх права отримати копію судового рішення у паперовій формі за окремою заявою.
Оскільки явка представників учасників судового процесу в судове засідання не була визнана обов`язковою, зважаючи на наявні в матеріалах справи докази належного повідомлення відповідача та третьої особи про місце, дату і час судового розгляду, а також враховуючи те, що судочинство здійснюється, серед іншого, на засадах рівності та змагальності сторін і учасники судового провадження на власний розсуд користуються наданими ним процесуальними правами, зокрема, правом на участь у судовому засіданні, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про можливість розгляду апеляційної скарги Київської міської ради за відсутності представників відповідача та третьої особи.
Джерела права та мотиви, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови
Як вбачається з матеріалів справи, у тексті позовної заяви позивачем було зазначено про попередній (орієнтовний) розрахунок судових витрат, які позивач поніс та очікує понести у зв`язку із розглядом справи, - 60000 грн 00 коп. витрат на професійну правничу допомогу.
Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом (стаття 16 ГПК України).
Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ГПК України).
У постанові Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19 вказано, що метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості: ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.
Практична реалізація згаданого принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи:
1) попереднє визначення суми судових витрат на професійну правничу допомогу (ст. 124 ГПК України);
2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (ст. 126 ГПК України): - подання (1) заяви (клопотання) про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу разом з (2) детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, і здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, та (3) доказами, що підтверджують здійснення робіт (наданих послуг) і розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи; - зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу.
3) розподіл судових витрат (ст. 129 ГПК України).
Відповідно до ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Відповідно до ч. 1 ст. 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
Згідно з ч. 2 ст. 126 ГПК України результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи (ч. 1 ст. 124 Господарського процесуального кодексу України).
Так, у позовній заяві Товариство зазначило, що попередній (орієнтовний) розрахунок суми витрат на професійну правничу допомогу, які позивач очікує понести у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції становить 42 000,00 грн.
Частина 8 статті 129 ГПК України встановлює, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
Як правильно встановлено судом першої інстанції, Судом встановлено, що 24.09.2025 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Центрпалет" (Клієнт) та Адвокатом Новіком В.І. (Адвокат) укладено договір про надання правової допомоги (а.с. 105-106). 
За умовами п. 1.2. адвокат приймає на себе обов`язки представляти права і законні інтереси клієнта у справі, що розглядатиметься Господарським судом Сумської області за позовною заявою ТОВ "Центрпалет" до Глухівського дочірнього агролісогосподарського підприємства "Глухівський агролісгосп" про стягнення заборгованості за договорами купівлі-продажу, а також три відсотки річних та індексу інфляції, з усіма правами представника, захисника, які передбачені Господарським процесуальним кодексом України, Цивільним процесуальним кодексом України, КУпАП України, КПК України, ЗУ «Про виконавче провадження», КАС України.
Відповідно до п. 4.5, п. 4.6. зазначеного договору за надання правової допомоги Клієнт сплачує Адвокату гонорар (винагороду) у фіксованому розмірі.
Гонорар адвоката, який підлягає сплаті за результатами надання послуг представництва (що є предметом договору зазначеному в п.1.2) у справі за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Централет» до Глухівського дочірнього агролісогосподарського підприємства «Глухівський агролісгосп» про стягнення заборгованості за договорами купівлі-продажу, а також три відсотки річних та індексу інфляції, що розглядатиметься Господарським судом Сумської області є фіксованим та складає 60 000 (шістдесят тисяч) грн. 00 коп. 
Гонорар (винагорода), гонорар успіху сплачується Клієнтом Адвокату протягом 30 днів з моменту підписання Адвокатом та Клієнтом відповідного акту приймання-передачі наданих послуг.
Представником позивача надано Акт №1 прийому наданих послуг до договору про надання правової допомоги №б/н від 24.09.2025, відповідно до якого клієнтом прийнято без заперечень надані адвокатом юридичні послуги, а саме: правова консультація, вивчення (ознайомлення, правовий аналіз) документів необхідних для подачі позовної заяви до суду, підготовка повторної вимоги від 02.10.2025 року по договору № URB - 1626 - 1 - А та повторної вимоги від 02.10.2025 року по договору № UUB - 20642-1, підготовка розрахунків трьох відсотків річних та індексу інфляції, підготовка позовної заяви до Господарського суду Сумської області, завантаження та подача позовної заяви до Господарського суду Сумської області та додатків до неї через систему «Електронний суд», підготовка та подача супровідного листа до суду щодо усунення недоліків позовної заяви з розрахунками трьох відсотків річних та індексу інфляції, підготовка та подача до суду позовної заяви в новій редакції (а.с. 106).
За змістом частини 3 статті 237 Цивільного кодексу України однією з підстав виникнення представництва є договір.
Частиною 1 статті 627 ЦК України передбачено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Відповідно до статті 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.
Так, договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору (стаття 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).
Частиною 1 ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту визначає гонорар.
Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися в ці правовідносини (пункт 28 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі №755/9215/15-ц; пункт 19 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 07.07.2021 у справі №910/12876/19).
Неврахування судом умов договору про надання правової допомоги щодо порядку обчислення гонорару не відповідає принципу свободи договору, закріпленому у статті 627 ЦК України.
Частинами 2 та 3 статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» встановлено, що порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
З аналізу зазначеної норми слідує, що гонорар може встановлюватися у формі фіксованого розміру чи погодинної оплати.
Вказані форми відрізняються порядком обчислення - при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, і навпаки - підставою для виплати гонорару, який визначений у формі погодинної оплати, є кількість витрачених на надання послуги годин помножена на вартість такої (однієї) години того чи іншого адвоката в залежності від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв.
Оскільки до договору про надання правової допомоги застосовують загальні вимоги договірного права, то гонорар адвоката, хоч і визначається частиною 1 статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» як «форма винагороди адвоката», але в розумінні ЦК України становить ціну такого договору.
Фіксований розмір гонорару у цьому контексті означає, що у разі настання визначених таким договором умов платежу - конкретний склад дій адвоката, що були вчинені на виконання цього договору й призвели до настання цих умов, не має жодного значення для визначення розміру адвокатського гонорару в конкретному випадку.
Таким чином, визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити зі встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», враховуючи при цьому положення законодавства щодо критеріїв визначення розміру витрат на правничу допомогу.
Дослідивши надані позивачем документи, колегія суддів вважає, що останнім доведено належними доказами понесення витрат на професійну правничу допомогу, пов`язаних з розглядом справи в суді першої інстанції, на суму 60 000, 00 грн.
Судова колегія враховує, що відповідно до усталеної судової практики судові витрати у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено чи тільки має бути сплачено (аналогічної правової позиції дотримується Об`єднана палата Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду в постанові від 03.10.2019 у справі № 922/445/19).
За змістом частини 4 статті 126 ГПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:
1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);
2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);
3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;
4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частини 5 та 6 статті 126 ГПК України).
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (додаткова ухвала Верховного Суду у складі об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 03.12.2021 у справі № 927/237/20, постанова Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018 у справі N 826/1216/16 та додаткова постанова Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 775/9215/15ц). Господарський суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи (пункт 120 постанови Великої Палати Верховного Суду від 16 листопада 2022 року № 922/1964/21).
Під час вирішення питання про розподіл витрат на професійну правничу допомогу суд:
1) має право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, керуючись критеріями, які визначені у частині четвертій статті 126 ГПК України (а саме: співмірність розміру витрат на оплату послуг адвоката зі складністю справи, часом, обсягом наданих адвокатом послуг, ціною позову та (або) значенням справи для сторони), але лише за клопотанням іншої сторони;
2) з власної ініціативи або за наявності заперечення сторони може відмовити стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні витрат, понесених нею на правову допомогу повністю або частково - керуючись критеріями, що визначені частинами п`ятою - сьомою, дев`ятою статті 129 ГПК України (а саме: пов`язаність витрат з розглядом справи; обґрунтованість та пропорційність розміру витрат до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінка сторони під час розгляду справи щодо затягування розгляду справ; дії сторін щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом; істотне перевищення або чи заявлення неспівмірно нижчою суми судових витрат, порівняно з попереднім (орієнтовним) розрахунком; зловживання процесуальними правами.
Сукупний аналіз норм процесуального кодексу, якими врегульовано питання критеріїв визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу (статті 126, 129 ГПК України), дає підстави дійти висновку, що вирішення питання розподілу витрат на професійну правничу допомогу по суті (розміру суми витрат, які підлягають відшкодуванню) є обов`язком суду, зокрема, шляхом надання оцінки доказам поданим стороною із застосуванням критеріїв визначених у статті 126 та частинах 5 - 7, 9 статті 129 ГПК України.
Такий обов`язок у кожному конкретному випадку реалізовується на засадах змагальності та рівності сторін, шляхом надання сторонам можливості надати свої міркування/заперечення. За наслідками оцінки обставин справи і наведених учасниками справи щодо цього питання обґрунтувань та дослідження поданих стороною доказів за правилами статті 86 ГПК України, суд і ухвалює рішення в цій частині.
Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 02.02.2024 у справі №910/9714/22.
Заперечення відповідача щодо заяви позивача про стягнення витрат на професійну правничу допомогу надійшли до Господарського суду міста Києва після ухвалення судом першої інстанції додаткового рішення.
Суд апеляційної інстанції враховує, що кожна сторона несе ризики настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (частина 4 статті 13 ГПК України).
Відтак, на момент ухвалення судом першої інстанції додаткового рішення, у матеріалах справи відсутні заперечення відповідача щодо розміру витрат на професійну правничу допомогу, які просив стягнути позивач.
У свою чергу, колегія суддів звертає увагу на те, що суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою.
Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспівмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг (пункти 107-109 постанови Великої Палати Верховного Суду від 16 листопада 2022 року № 922/1964/21).
Північний апеляційний господарський суд зазначає, що матеріалами справ підтверджується отримання позивачем таких послуг, як правова консультація, вивчення (ознайомлення, правовий аналіз) документів необхідних для подачі позовної заяви до суду, підготовка повторної вимоги від 02.10.2025 року по договору № URB - 1626 - 1 - А та повторної вимоги від 02.10.2025 року по договору № UUB - 20642-1, підготовка розрахунків трьох відсотків річних та індексу інфляції, підготовка позовної заяви до Господарського суду Сумської області, завантаження та подача позовної заяви до Господарського суду Сумської області та додатків до неї через систему «Електронний суд», підготовка та подача супровідного листа до суду щодо усунення недоліків позовної заяви з розрахунками трьох відсотків річних та індексу інфляції, підготовка та подача до суду позовної заяви в новій редакції.
Тобто витрати позивача на правничу допомогу є реальними та такими, які безпосередньо пов`язані з розглядом справи.
Розглянувши наведені позивачем у заяві обґрунтування витрат на професійну правничу допомогу з урахуванням умов договору про надання правничої допомоги, поданих позивачем доказів на підтвердження понесення таких витрат у суді першої інстанції, беручи до уваги критерії реальності, співмірності та розумності судових витрат, колегія суддів дійшла висновку, що заявлені позивачем до стягнення витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 60 000,00 грн є доведеними та обґрунтованими.
Твердження апелянта, наведені в апеляційній скарзі стосовно того, що витрати відповідача на професійну правничу допомогу не відповідають критеріям реальності та розумності розміру, відхиляються колегією суддів, оскільки позивачем не було подано до суду жодних належних та допустимих доказів на підтвердження неспівмірності витрат на професійну правничу допомогу у заявленому розмірі, а доводи апеляційної скарги у першу чергу зводяться лише до незгоди апелянта із розміром понесених відповідачем витрат на правничу допомогу.
Разом з цим колегія суддів апеляційного господарського суду зазначає, що, заява про ухвалення додаткового рішення у суді першої інстанції була направлена позивачем до електронного кабінету відповідача, ухвала Господарського суду Сумської області від 09.02.2026 про прийняття до розгляду заяви позивача про ухвалення додаткового рішення та призначення розгляду справи була направлена до електронного кабінету відповідача 09.02.2026, що підтверджується довідкою про доставку до електронного кабінету (т.1, а.с.111), отже відповідач не був позбавлений права, у разі незгоди із вказаним позивачем розміром адвокатських витрат, подати свої заперечення або клопотання про зменшення такого розміру.
З огляду на положення ст.ст. 123, 129 ГПК України, враховуючи характер спірних правовідносин, оцінивши подані заявником докази у підтвердження понесених ним витрат, виходячи з критеріїв реальності, розумності та співмірності таких витрат, їх обґрунтованості, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про стягнення з відповідача на користь позивача витрат на правову допомогу у розмірі 60 000,00 грн.
Згідно з ч.ч.1-3 ст.13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Аналогічна норма міститься у ч.1 ст.74 ГПК України.
Частиною 1 ст.73 ГПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Рішення господарського суду має ґрунтуватись на повному з`ясуванні такого: чи мали місце обставини, на які посилаються особи, що беруть участь у процесі, та якими доказами вони підтверджуються; чи не виявлено у процесі розгляду справи інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору, і доказів на підтвердження цих обставин; яка правова кваліфікація відносин сторін, виходячи з фактів, установлених у процесі розгляду справи, та яка правова норма підлягає застосуванню для вирішення спору.
Приписами ст. ст. 76, 77 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Відповідно до частини 1 статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Доводи скаржника, викладені в апеляційній скарзі, не знайшли свого підтвердження під час перегляду справи судом апеляційної інстанції.
Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги.
Відповідно до частини першої статті 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
За результатами перегляду даної справи колегія суддів дійшла висновку про те, що твердження апелянта про допущені судом першої інстанції порушення норм процесуального права не знайшли свого підтвердження в суді апеляційної інстанції, а застосування місцевим господарським судом норм процесуального права відповідає встановленим обставинам справи, що свідчить про відсутність підстав для скасування або зміни додаткового рішення від 02.03.2026.
Оскільки доводи, викладені в апеляційній скарзі, не спростовують висновків місцевого господарського суду, скарга задоволенню не підлягає.
Розподіл витрат зі сплати судового збору судом не здійснюється, оскільки відповідачем оскаржено додаткове рішення щодо вирішення питання про розподіл судових витрат. Натомість, сплата судового збору за подання апеляційної скарги на додаткове рішення Законом України "Про судовий збір" не передбачена.
Керуючись ст. ст. 74, 129, 269, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,
УХВАЛИВ:
1. Апеляційну скаргу Глухівського дочірнього агролісогосподарського підприємства "Глухівський агролісгосп" на додаткове рішення Господарського суду Сумської області від 02.03.2026 у справі №920/1736/25 залишити без задоволення.
2. Додаткове рішення Господарського суду Сумської області від 02.03.2026 у справі №920/1736/25 залишити без змін.
3. Матеріали справи №920/1736/25 повернути до місцевого господарського суду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання її повного тексту.

Повний текст постанови складено 19.05.2026.

Головуючий суддя Г.А. Кравчук 

Судді Н.М. Спаських

Г.П. Коробенко