Справа № 173/3087/25
Провадження №2/173/485/2026 
Р І Ш Е Н Н Я 
іменем України
04 травня 2026 року  м. Верхньодніпровськ
Верхньодніпровський районний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді Кожевник О.А.,
за участю секретаря судового засідання Голованьової К.С.,
розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «СВЕА ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-
ВСТАНОВИВ:
Короткий зміст позовних вимог
Представник ТОВ «Свеа Фінанс» Паладич А.О. звернулась до суду з позовом, в якому просить суд стягнути з відповідача на користь ТОВ «СВЕА ФІНАНС» заборгованість за кредитним договором № 2208674 від 02.08.2021 в розмірі 22960,00 грн., а також понесені позивачем судові витрати в розмірі 2422,40 грн.
На обґрунтування позовних вимог зазначив, що 02.08.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Лінеура Україна» (Первісний кредитор) та ОСОБА_2 (Позичальник) укладено Кредитний договір № 2208674.
Відповідно до Розділу І Кредитного договору, Банк надає Позичальнику Кредит у розмірі 7 000,00 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов?язався повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші обов?язки, передбачені Договором. Кредит надається строком на 30 днів. Стандартна процентна ставка 1,90 % на день. 
ТОВ “Лінеура Україна” свої зобов?язання за Кредитним договором виконало та надало позичальнику грошові кошти шляхом їх перерахування на картку позичальника. 
Відповідач не виконував взяті на себе зобов`язання чим допустив істотні порушення умов Договору, не повернувши кошти, які були йому надані у вигляді позики відповідно Договору та не сплативши відсотки за користування позикою, що спричинило виникнення простроченої заборгованості. Відповідач не здійснював оплати у рахунок погашення заборгованості за договором № 2208674.
15.07.2022 між Товариством з обмеженою відповідальністю ТОВ «Лінеура Україна» та ТОВ «Росвен Інвест Україна» (зараз ТОВ “Свеа Фінанс” укладено договір факторингу № 2-15072022, відповідно до умов якого Первісний кредитор передає (відступає) новому кредитору, а новий кредитор набуває права вимоги Первісного кредитора за кредитними договорами та сплачує первісному кредитору за відступлення права вимоги, грошові кошти у сумі, що дорівнює ціні договору у порядку та строки встановлені цим договором. 
Станом на дату складання позовної заяви заборгованість за Договором про надання коштів на умовах споживчого кредиту №2208674 від 02.08.2021 становить: заборгованість по тілу кредиту 7000,00 грн., заборгованість по відсотках 15960,00 грн., а всього: 22960, 00 грн. 
Процесуальні дії у справі
Ухвалою судді Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області Кожевник О.А. від 18 листопада 2025 року відкрито провадження по справі, призначено справу до розгляду у порядку спрощеного провадження та надано відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву.
Копія позовної заяви позивачем направлялась на адресу відповідача, судом надсилалась копія ухвали суду рекомендованим листом за останньою відомою адресою реєстрації зі зворотнім повідомленням, яку відповідачем отримано особисто, про що свідчить поштове повідомлення, де міститься підпис відповідача.
Приймаючи до уваги, що відповідач у строк не подав до суду відзиву на позов, а відтак не скористався наданими йому процесуальними правами, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними в ній матеріалами відповідно до частини 2 статті 178 ЦПК України.
Відповідно до частини 5 статті 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.
Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини
Суд, вивчивши матеріали справи та всебічно проаналізувавши обставини в їх сукупності, дав оцінку зібраним по справі доказам, виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному, об`єктивному та всебічному з`ясування обставин справи, прийшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно зі ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
За приписами ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Судом встановлено, що 02.08.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Лінеура Україна» та ОСОБА_2 (позичальник) укладено Договір про надання коштів на умовах споживчого кредиту №2208674.
Відповідно до п.1.2 Кредитного договору, ТОВ «Лінеура Україна» надає Позичальнику (Споживачу) кредит в сумі 7000 грн, а Клієнт зобов`язується одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені Договором. Кредит надається строком на 30 днів, стандартна процентна ставка становить 1,90% в день та застосовується у межах строку кредитування. ТОВ «Лінеура Україна» свої зобов`язання за Кредитним договором виконало та надало позичальнику грошові кошти шляхом їх перерахування на картку позичальника № НОМЕР_1 , яку позичальник вказав при оформленні кредиту. 
Згідно з Додатковим договором до Договору № 2208674 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 28.08.2021 строк користування кредитом продовжено на 30 днів, а саме до 28.09.2021. Додатковим договором до Договору №2208674 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 28.09.2021 строк користування кредитом продовжено ще на 30 днів - до 29.10.2021. 
Факт перерахування кредитних коштів підтверджується документом від надавача платіжних послуг ТОВ «Універсальні платіжні рішення» №12986-0403 від 04.03.2024. Таким чином Позичальник отримав кредит в загальній сумі 7000,00 грн. 
Згідно з розрахунком заборгованості заборгованість ОСОБА_3 перед первісним кредитором за кредитним договором № 2208674 від 02.08.2021 складає 22960, 00 грн: 7000,00 грн - сума заборгованості за тілом кредиту; 15960, 00 грн - заборгованість за відсотками. 
15.07.2022 року між ТОВ «Лінеура Україна» та ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ “Росвен Інвест Україна” (зараз ТОВ «СВЕА ФІНАНС» (надалі Позивач, Новий кредитор) було укладено ДОГОВІР ФАКТОРИНГУ № 2-15072022, відповідно до умов якого Клієнт (Первісний Кредитор) відступає (передає) Фактору (Новий Кредитор) Права вимоги, а Фактор набуває Права вимоги від Клієнта та сплачує Клієнту за відступлення Прав вимог Фінансування у сумі, що дорівнює ціні Договору у порядку та у строки встановлені цим Договором. Зокрема за даним Договором Факторингу ТОВ «СВЕА ФІНАНС» відступлено права вимоги за заборгованостями ОСОБА_3 перед Товариством з обмеженою відповідальністю «Лінеура Україна” за договором №2208674. Відповідно до Додатку 1 (Реєстру боржників) до Договору факторингу № 2-15072022 від 15.07.2021 року, заборгованість ОСОБА_3 за кредитним договором №2208674 від 02.08.2021 складає 22960, 00 грн. 
Оцінка суду доказів та аргументів сторін. Мотиви застосування норм права судом.
В контексті викладених відносин, судом встановлено, що спірні правовідносини по справі врегульовані Цивільним кодексом України.
Згідно зі ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.
Частиною 1 статті 1054 Цивільного кодексу України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Статтею 610 Цивільного кодексу України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання.
Частиною 2 ст. 1050 Цивільного кодексу України передбачено, що в разі якщо договором встановлено обов`язок позичальника повернути позику (кредит) частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів, належних йому відповідно до умов договору.
Таким чином, строк повернення кредитних коштів вважається таким, що настав.
За приписами ч. 1 ст. 1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Згідно з ч. 1 ст. 1082 ЦК України, боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж.
Відповідач не надав суду заперечень на позов та будь-яких доказів на їх підтвердження.
Оскільки позивачем надано достатні та належні докази на підтвердження істотного порушення відповідачем умов кредитного договору та існування заборгованості, зазначеної в позовній заяві, суд задовольняє заявлений позов у частині стягнення заборгованості за тілом кредиту в розмірі - 7000 грн. 
Щодо стягнення заборгованості по відсотках, суд дійшов таких висновків. 
З розрахунку заборгованості видно, що відсотки за користування кредитними коштами нараховувались до 27.01.2022. Однак, згідно з умовами договору кредиту та додаткових договорів до нього відсотки за користування кредитом нараховуються протягом строку кредитування, тобто до 29.10.2021. 
Відповідно до п. 4.1.4. Договору Додатковий договір вважається укладеним з моменту одержання Товариством грошових коштів. Новий строк кредиту розраховується з дня, наступного за днем вчинення клієнтом дій згідно з п. 4.1.2. – 4.1.3. Договору. Враховуючи, що відповідачем ініційовано продовження строку кредитування до 28 серпня 2021 року , потім 28 вересня 2021 року, строк кредитування продовжено до 18 жовтня 2021 року.
Таким чином, розмір відсотків за користування кредитом становить (7000 * 0,01% * 27 днів + 7000 * 1,9% * 60 дні) 7998 грн.90 коп. (з урахуванням зниженої відсоткової ставки за період з 02.08.2021 по 28.08.2021). З урахуванням фактично сплачених коштів відповідачем в розмірі 4008,90 грн., фактичний розмір заборгованості за відсотками становить 3990 грн. 
За приписами ч. 5 ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними.
Нормою ч. 4 ст. 42 Конституції України визначено, що участь у договорі споживача як слабкої сторони, яка підлягає особливому правовому захисту у відповідних правовідносинах, звужує дію принципу рівності учасників цивільно-правових відносин та свободи договору.
До того ж, як зауважував Конституційний Суд України у справі про захист прав споживачів кредитних послуг (Рішення від 10 листопада 2011 року № 15-рп/2011), межі дії принципу свободи договору визначаються законодавством з урахуванням критеріїв справедливості, добросовісності, пропорційності і розумності. При цьому держава має підтримувати на засадах пропорційності розумний баланс між публічним інтересом ефективного перерозподілу грошових накопичень, комерційними інтересами банків щодо отримання справедливого прибутку від кредитування і правами та охоронюваними законом інтересами споживачів їх кредитних послуг.
Згідно з ч. 4 ст. 12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринку фінансових послуг» встановлений обов`язок кредитора щодо неухильного дотримання вимог законодавства про захист прав споживачів.
Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживача (частина друга статті 18 Закону України «Про захист прав споживачі).
Відповідно до пункту 5 частини третьої статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів» несправедливими є, зокрема, умови договору про встановлення вимоги щодо сплати споживачем непропорційно великої суми компенсації (понад п`ятдесят відсотків вартості продукції) у разі невиконання ним зобов`язань за договором.
Крім цього, пересічний споживач банківських послуг, з урахуванням звичайного рівня освіти та правової обізнаності, не може ефективно здійснити своє право бути проінформованим про умови кредитування за конкретним кредитним договором, який укладений у вигляді заяви про надання кредиту, та умовами і правилами надання банківських послуг, оскільки умови та правила надання банківських послуг це значний за обсягом документ, що стосується усіх аспектів надання банківських послуг та потребує як значного часу, так і відповідної фахової підготовки для розуміння цих правил, тим більше співвідносно з конкретним видом кредитного договору (Постанова ВП ВС у справі № 369/11268/16-ц (провадження № 14-260цс19) від 3 липня 2019 року).
Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.
Отже, за приписом зазначеної статті нарахування процентів до дня повернення позики може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування.
Тобто, нарахування відсотків за користування позикою здійснюється виключно в межах строку кредитування, що передбачено, крім ст. 1048 ЦК України, і самим Договором.
Аналіз зазначених норм матеріального права дозволяє дійти висновку про те, що після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється.
Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються ч. 2 ст. 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання (позиція Великої Палати Верховного Суду у постановах від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12, від 04 липня 2018 року у справі № 310/11534/13-ц, від 31 жовтня 2018 року у справі № 202/4494/16-ц).
Позивач заявив вимогу про стягнення з відповідача відсотків за користування кредитом в розмірі 15960 грн. 00 коп. Проте з огляду на встановлений договором позики строк кредитування з урахуванням строку пролонгації (67 днів), розмір зниженою процентної ставки (0,01%) розмір стандартної процентної ставки (1,90%) та фактично сплачену суму заборгованості, сума процентів за користування кредитом в межах строку кредитування становить 3990 грн. Тобто, відсотки в сумі 11970 грн. нараховані позивачем поза межами строку кредитування, є такими, що порушують права споживача, є не пропорційно великими та фактично становлять плату за прострочення виконання грошового зобов`язання, відповідальність за яке врегульована положеннями ст. 625 ЦК України.
Враховуючи вищезазначене позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.
Відповідно до ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1159 грн. 50 коп. (10990 грн. * 100% : 22960,00 грн. * 2422,40 грн.).
На підставі викладеного, керуючись ст. 526, 527, 530, 598, 599, 610, 615, 629, 1050, 1054 ЦК України, ст. 3, 12, 13, 81, 89, 141, 259, 263, 265, ЦПК України, суд
УХВАЛИВ:
Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «СВЕА ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «СВЕА ФІНАНС», код ЄДРПОУ 37616221, місцезнаходження юридичної особи за адресою: 04070, м. Київ, вул. Іллінська, буд. 8 заборгованість за кредитним договором № 2208674 від 02.08.2021 в сумі 10990 (десять тисяч дев`ятсот дев`яносто) грн., з яких: заборгованість за основним боргом 7000 грн., заборгованість по відсотках 3990 грн.
Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «СВЕА ФІНАНС», код ЄДРПОУ 37616221 місцезнаходження юридичної особи за адресою: 04070, м. Київ, вул. Іллінська, буд. 8, судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1159 (одна тисяча сто п`ятдесят дев`ять) грн. 50 коп.
В іншій частині позову - відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення суду може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасники справи:
- позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «СВЕА ФІНАНС», код ЄДРПОУ 37616221, місцезнаходження юридичної особи за адресою: 04070, м. Київ, вул. Іллінська, буд. 8. 
- відповідач: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .
Суддя         О.А. Кожевник