Справа № 488/2638/26
Провадження № 3/488/365/26

ПОСТАНОВА
іменем України

11.06.2026 року       м. Миколаїв

Суддя Корабельного районного суду м. Миколаєва Т.В. Торжинська, за участю ОСОБА_1 , розглянувши матеріали провадження, що надійшли з Управління патрульної поліції в Миколаївській області про притягнення 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , паспорт громадянина України НОМЕР_1 , виданий Корабельним РВ в м.Миколаєві УДМС України в Миколаївській області 05.09.2017 року, засоби зв`язку НОМЕР_2 , є особою з інвалідністю внаслідок бойового поранення (посвідчення серія НОМЕР_3 від 02.04.2026 р.,

- до адміністративної відповідальності за ст.122-4, ст.124, ч. 5 ст.126 КУпАП,
В С Т А Н О В И В:
За даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1  №669640, 12 травня 2026 року 15:57 год. м. Миколаїв, проспект Корабелів, 20, громадянин ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом VOLKSWAGEN POLO державний реєстраційний номер НОМЕР_4 , був неуважний, не слідкував за дорожньою обстановкою, перед початком не переконався у безпеці свого руху, здійснив рух заднім ходом та допустив зіткнення з автомобілем VOLKSWAGEN PASSAT, номерний знак НОМЕР_5 , який знаходився позаду,  під керуванням водія ОСОБА_2 . Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, транспортні засоби отримали механічні пошкодження, чим завдано матеріальних збитків. 
Дані дії ОСОБА_1 кваліфіковано за ст. 124 КУпАП.
Крім того, за даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1  №669643, 12 травня 2026 року 15:57 год. м. Миколаїв, проспект Корабелів, 20, громадянин ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом VOLKSWAGEN POLO номерний знак  НОМЕР_4 , став учасником дорожньо-транспортної пригоди, після чого місце пригоди залишив.
Дані дії ОСОБА_1 кваліфіковано за ст. 122-4 КУпАП.
Окрім того, за даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1  №669651, 12 травня 2026 року 15:57 год. м. Миколаїв, проспект Корабелів, 20, громадянин ОСОБА_1 керував транспортним засобом VOLKSWAGEN POLO номерний знак  НОМЕР_4 , не маючи права керувати таким транспортним засобом, оскільки був позбавлений його, скоїв правопорушення повторно протягом року ( постанова ЕНА 5687007 від 09.09.2025 року), чим порушив п.2.1.а ПДР – керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом. 
Дані дії ОСОБА_1 кваліфіковано за ч. 5 ст. 126 КУпАП
В ході розгляду справи ОСОБА_1 свою провину визнав, у скоєному щиро розкаявся, пояснив, що намагався залишити місце ДТП у зв`язку з необхідністю забрати дитину своєї дружини з дитячого садку. За кермо сів через стан здоров`я, який після бойового поранення не надає йому можливості рухатись пішки на дальні відстані. У зв`язку зі скрутним матеріальним становищем, просив не вилучати транспортний засіб, який виставив на продаж.
Також просив розстрочити виплату суми штрафу, не маючи спроможності здійснити його оплату відразу єдиним платежем.
Потерпілий ОСОБА_2 в судове засідання не прибув, про причини неявки суд не повідомив. 
Дослідивши зміст письмових доказів, суд дійшов такого висновку.
Правила дорожнього руху України (надалі – ПДР України) відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил (п. 1.1).
Згідно п. 1.3. учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.
Так, відповідно до п. 2.3.б) Правил дорожнього руху України, для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.
Відповідо до п.10.1. ПДР перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.
Згідно вимог п. 10.9 ПДР під час руху транспортного засобу заднім ходом водій не повинен створювати небезпеки чи перешкод іншим учасникам руху. Для забезпечення безпеки руху він у разі потреби повинен звернутися за допомогою до інших осіб.
В той же час, зі змісту досліджених письмових доказів, зокрема протоколу про адміністративне правопорушення ЕПР1 №669640, схеми місця дорожньо-транспортної пригоди, письмових пояснень ОСОБА_2 слідує, що з вини ОСОБА_1 , через недотримання вимог вищевказаних Правил дорожнього руху, сталася дорожньо-транспортна пригода, що потягла пошкодження транспортних засобів - учасників ДТП, отже у діях ОСОБА_1 вбачається склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.
Щодо правопорушення за ст.122-4 КУпАП, то об`єктивна сторона даного діяння передбачає умисні дії, що також слідує з аналізу вимог пункту 2.10 а) ПДР, відповідного до якого, у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди.
В порушення вищевказаних вимог Правил дорожнього руху ОСОБА_1 , ставши учасником дорожньо-транспортної пригоди, залишив місце події, отже в його діях також вбачається склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП. 
Відповідно до п.2.1.а Правил дорожнього руху водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії. 
Зазначені положення нормативно-правових актів вказують на те, що керування транспортним засобом допускається лише особою, яка отримала відповідне право щодо такого керування та не позбавлена його.
Частина 5 статті 126 КУпАП передбачає відповідальність за повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою - четвертою цієї статті.
З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 , в порушення зазначених вимог ЗУ “Про дорожній рух” та Правил дорожнього руху України, будучи позбавленим відповідно до постанови Корабельного районного суду права керування транспортними засобами строком на один рік, вдруге протягом року, зокрема 12 травня  2026 року о 15:57 годині, здійснював керування транспортним засобом, на доведеність чого, окрім протоколу про адміністративне правопорушення, також свідчать дані довідки УПП в Миколаївській області від 18.05.2026 року про отримання ОСОБА_1 посвідчення водія 28.11.2018 року, копія постанови Корабельного районного суду від 13.05.2025 року про накладення адміністративного стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування строком на один рік, та на підтвердження повторності такого правопорушення свідчать дані постанови від 09.09.2025 р. серія ЕНА №5687007 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.4 ст.126 КУпАП з накладенням адміністративного стягнення у зв`язку з керуванням транспортним засобом, будучи позбавленим права керування.
Дослідивши зміст наданих письмових доказів, суд вважає доведеною вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 126 КУпАП.
Призначаючи адміністративне стягнення, підлягає врахуванню суспільна небезпечність адміністративного проступку та особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на підставі чого, приймаючи до уваги характер вчиненого правопорушення, особу порушника, відповідно до вимог ст. 33 КУпАП, належить піддати правопорушника адміністративному стягненню, що відповідає вимогам ст. 23 КУпАП, яке буде справедливим, достатнім і необхідним для виховання особи в дусі поваги до законів України, запобігання вчиненню нових правопорушень, а так само співмірним стягненням за вчинене.
Санкцією ч.5 ст.126 КУпАП також передбачено оплатне вилучення транспортного засобу, в той же час, з урахуванням матеріального становища ОСОБА_1 та прийняті ним заходи до відчуження даного майна, вважаю за можливе призначення адміністративного стягнення без оплатного вилучення автомобілю.
Приймаючи рішення щодо застосування стягнення у виді позбавлення права керування транспортним засобом особу, яка такого права не мала, суд враховує правові висновки об`єднаної палати Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду, викладеним у постанові від 4 вересня 2023 року у справі № 702/301/20, особі, яку визнано винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого відповідною частиною статей 286, 286-1 Кримінального кодексу України, суд може призначити додаткове покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами незалежно від того, чи мала така особа на момент вчинення кримінального правопорушення отримане у передбаченому законом порядку посвідчення на право керування транспортними засобами.
Враховуючи все зазначене вище, в ході вирішенні питання про накладення адміністративного стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами, коли особа такого права не мала або була його позбавлена, є підстави, з урахуванням статті 30 КУпАП, для застосування підходу аналогічного тому, що був сформований у постанові об`єднаної палати Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду від 4 вересня 2023 року у справі № 702/301/20.
Відповідно до ст.4 ЗУ «Про судовий збір» з ОСОБА_1 також належить стягнути суму судового збору на користь держави в розмірі 665 грн. 60 коп.
Керуючись ст. ст. 36, 247, 283, 284 КУпАП,
П О С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1  визнати винним у скоєнні адміністративних правопорушень, передбачених ст. ст.124, 122-4, ч.5 ст.126 КУпАП, і накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 40800 (сорок тисяч вісімсот) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 5 (п`ять років), без оплатного вилучення транспортного засобу.
Штраф перераховувати на рахунок (р/р UA438999980313010149000014001, отримувач коштів Миколаївське ГУК/Микол.обл./21081300, код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37992030, банк отримувача - Казначейство України (ЕАП), код класифікації доходів бюджету 21081300, призначення платежу – штраф).
Розстрочити ОСОБА_1 сплату штрафу на 12 місяців, з щомісячним платежем по 3400 (три тисячі чотириста) грн., починаючи з липня 2026 р., з оплатою розстрочених сум до 10 числа кожного місяця та наданням суду оригіналів документу на підтвердження цієї оплати.
У разі ненадання доказів сплати чергової щомісячної суми (3400 грн.), направити дану постанову для примусового виконання.
Стягнути з  ОСОБА_1  в дохід держави судовий збір в сумі 665 грн. 60 коп. (шістсот шістдесят п`ять гривень шістдесят копійок) в дохід держави (р/р UA908999980313111256000026001, одержувач: ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), ЄДРПОУ: 37993783).
Відповідно до ч. 1 ст. 307 КУпАП, штраф має бути сплачений порушником не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення копії постанови про накладення штрафу.
Згідно з ст. 308 КУпАП, у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу.
Постанова може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду через Корабельний районний суд м.Миколаєва протягом 10 днів з дня винесення постанови.

 Суддя Т.В. Торжинська