ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04.05.2026  	Справа №607/3711/26 Провадження №3/607/1709/2026	

м. Тернопіль

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Царук І.М., за участю захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності –  ОСОБА_1 – адвоката Жеребецької І.О., розглянувши матеріали справ, які надійшли з Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, мешканця АДРЕСА_1 , військовослужбовця, водія-електрика 4 екіпажу безпілотних авіаційних комплексів 3 взводу ударних безпілотних авіаційних комплексів 2 роти ударних безпілотних авіаційних комплексів 1 батальйону безпілотних систем військової частини НОМЕР_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 ,
за ч. 1 ст. 122-2, ст. ст. 122-4, 124, ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,
ВСТАНОВИВ:
06.02.2026 о 23 год. 32 хв. в м. Тернопіль по вул. Руська, 13, водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом марки та моделі «Mercedes-Benz E 220», номерний знак НОМЕР_3 , не виконав вимоги поліцейського про зупинку транспортного засобу, чим порушив вимоги пункту 2.4. Правил дорожнього руху, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 122-2 КУпАП.
Крім того, 06.02.2026 о 23 год. 32 хв. в м. Тернопіль по вул. Руська, 13, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки та моделі «Mercedes-Benz E 220», номерний знак НОМЕР_3 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота; поведінка, що не відповідає обстановці; порушення координації рухів. Від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння водій ОСОБА_1 відмовився, чим порушив вимоги пункту 2.5. Правил дорожнього руху, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Також, 06.02.2026 о 23 год. 49 хв. в с. Озерна на автодорозі М-09 (18 км. + 100 м.) водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом марки та моделі «Mercedes-Benz E 220», номерний знак НОМЕР_3 , не був уважним, не вибрав безпечної швидкості руху, не врахував дорожньої обстановки, не дотримався безпечного інтервалу, внаслідок чого здійснив зіткнення зі службовим автомобілем «СКС ТАС-20ТП», номерний знак НОМЕР_4 , в результаті чого вказані транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Вказаними діями водій ОСОБА_1 порушив вимоги пунктів 2.3. б), 12.1., 13.1. Правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, за що передбачена адміністративна відповідальність за ст. 124 КУпАП.
Окрім цього, 06.02.2026 о 23 год. 49 хв. в с. Озерна на автодорозі М-09 (18 км. + 100 м.) водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом марки та моделі «Mercedes-Benz E 220», номерний знак НОМЕР_3 , та будучи причетним до дорожньо-транспортної пригоди, місце події залишив, чим порушив вимоги пункту 2.10. а) Правил дорожнього руху, за що передбачена адміністративна відповідальність за ст. 122-4 КУпАП.
Враховуючи, що по даним матеріалам про адміністративні правопорушення притягується до адміністративної відповідальності одна і та ж особа, з метою повного, всебічного та об`єктивного розгляду справи по суті, провадження у справах про адміністративні правопорушення №607/3711/26 (провадження №3/607/1709/2026), №607/3713/26 (провадження №3/607/1711/2026) та №599/257/26 (провадження №3/607/2919/2026 щодо ОСОБА_1 підлягають об`єднанню в одне провадження.
Будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився.
В судовому засіданні захисник ОСОБА_1 - адвокат Жеребецька І.О. подала письмове клопотання, в якому зазначила про визнання ОСОБА_1 своєї вини у вчиненні поставлених йому у провину адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 122-2, ст. ст. 122-4, 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП, та посилаючись на виконання ОСОБА_1 обов`язків військової служби на посаді водія-електрика військової частини НОМЕР_1 , просила застосувати щодо нього адміністративне стягнення в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених ним, у виді адміністративного арешту та без позбавлення права керування транспортними засобами.
Заслухавши доводи захисника та дослідивши матеріали справи, суддя дійшов наступних висновків.
Згідно з положеннями ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності з законом.
Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до п. 1 ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативно-правових актів з питань безпеки дорожнього руху.
Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306 затверджено Правила дорожнього руху, які встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України.
Згідно з пунктом 2.4. Правил дорожнього руху на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також: а) пред`явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1; б) дати можливість перевірити номери агрегатів і комплектність транспортного засобу; в) дати можливість оглянути транспортний засіб відповідно до законодавства за наявності на те законних підстав, у тому числі провести з використанням спеціальних пристроїв (приладів) перевірку технічного стану транспортних засобів, які відповідно до законодавства підлягають обов`язковому технічному контролю.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 122-2 КУпАП адміністративна відповідальність передбачена за невиконання водіями вимог поліцейського, а водіями військових транспортних засобів - вимог посадової особи військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України про зупинку транспортного засобу.
Пункт 2.3. б) Правил дорожнього руху передбачає, що для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.
Відповідно до пункту 12.1. Правил дорожнього руху під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.
Згідно з пунктом 13.1. Правил дорожнього руху водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.
Статтею 124 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.
Відповідно до пункту 2.10. а) Правил дорожнього руху у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди.
Статтею 122-4 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.
Частиною 1 статті 130 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції є грубим умисним порушенням вимог пункту 2.5. Правил дорожнього руху, згідно з якими водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Вказана норма Правил дорожнього руху є обов`язком водія, а не його правом, за відмову від виконання якого передбачена адміністративна відповідальність. 
Порядок проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції визначений ст. 266 КУпАП, а також затверджений постановою Кабінету Міністрів України №1103 від 17.12.2008 Порядок направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду (далі по тексту – Порядок), та регулюється Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі по тексту – Інструкція), затвердженою спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 №1452/735.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.
Відповідно до пункту 2 розділу І Інструкції огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.
Згідно з пунктом 3 розділу І Інструкції ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.
За змістом п. 7 розділу І Інструкції у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
Відповідно до пункту 3 Порядку огляд проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів (законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, які відповідають вимогам законодавства про метрологію та метрологічну діяльність); лікарем закладу охорони здоров`я (в сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).
Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 122-2, ст. ст. 122-4, 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП, доведена матеріалами справи, безпосередньо дослідженими в судовому засіданні, а саме даними, що містяться у: 
- протоколах про адміністративні правопорушення серії ЕПР1 №585105, серії ЕПР1 №585113, серії ЕПР1 №585118 та серії ЕПР1 №585120 від 07.02.2026, складених у відповідності до вимог ст. 256 КУпАП, де викладені обставини вчинення адміністративних правопорушень, які ставляться у провину ОСОБА_1 , з долученими до них оптичними носіями інформації – DVD-R дисками із відеозаписами з відеореєстратора патрульного автомобіля та нагрудних камер працівників поліції;
- копії свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки - газоаналізатора для контролю вмісту алкоголю у видихуваному повітрі «Alcotest 7510 OIML» №П51QM074210325, яке чинне до 17.06.2026;
- направленні на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції 07.02.2026, відповідно до якого у водія ОСОБА_1 були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота; поведінка, що не відповідає обстановці; порушення координації рухів, у зв`язку з чим ОСОБА_1 було направлено на огляд у КНП «ТОМЦСНЗ» ТОР;
- схемі місця ДТП від 07.02.2026, на якій графічно зображені та зафіксовані об`єкти на місці дорожньої пригоди, характеризуючі дані транспортних засобів «Mercedes-Benz E 220», номерний знак НОМЕР_3 та «СКС ТАС-20ТП», номерний знак НОМЕР_4 , з переліком їх видимих (зовнішніх) пошкоджень, отриманих внаслідок ДТП;
- копії постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕНА №6625575 від 07.02.2026 про притягнення водія ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП;
- копії постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕНА №6625572 від 07.02.2026 про притягнення водія ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП;
- копії постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕНА №6625565 від 07.02.2026 про притягнення водія ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП;
- рапорті інспектора взводу №2 роти №3 батальйону УПП в Тернопільській області ДПП Савченка Д. від 07.02.2026.
Окрім того, суддею було досліджено додані до протоколів про адміністративні правопорушення DVD-R диски з відеозаписом з відеореєстратора патрульного автомобіля, на якому зафіксовано факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом «Mercedes-Benz E 220», номерний знак НОМЕР_3 , та відеозаписами з нагрудних камер працівників поліції, з яких вбачається факт невиконання ОСОБА_1 вимог поліцейського про зупинку керованого ним транспортного засобу, а також зафіксовано процедуру виявлення працівником поліції у ОСОБА_1 ознак алкогольного сп`яніння та повідомлення таких останньому. Крім того, із вказаного відеозапису також вбачається, що на пропозицію уповноваженої особи пройти відповідно до встановленого порядку огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та в закладі охорони здоров`я водій ОСОБА_1 відмовився.
Надаючи оцінку вказаним доказам, суддя вважає їх такими, які узгоджуються між собою, є належними та допустимими, підстави ставити під сумнів їх достовірність відсутні, а тому судом такі приймаються до уваги. На думку судді, зазначені докази підтверджують як послідовність та хронологію подій, які відбувались за участю водія ОСОБА_1 , так і обставини, що підлягають з`ясуванню при розгляді даної справи.
Приймаючи рішення, суддя враховує, що керуючи транспортним засобом, ОСОБА_1 повинен розуміти правовий статус водія та виконувати обов`язки водія, встановлені зокрема правилами дорожнього руху, в тому числі пунктами 2.3. б), 2.4., 2.5., 2.10. а), 12.1. та 13.1. Правил дорожнього руху. Оскільки ОСОБА_1 не виконав вимоги вказаних пунктів ПДР, відносно нього працівниками поліції законно та обґрунтовано було складено протоколи про вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 122-2, ст. ст. 122-4, 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Отже, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, доходжу висновку, що в діях водія ОСОБА_1 наявний склад адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 122-2, ст. ст. 122-4, 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП, а тому його слід визнати винним у вчиненні вказаних адміністративних правопорушень та притягнути до адміністративної відповідальності.
Обставин, які б спростовували зазначений висновок та були підставами для закриття провадження в справі, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 122-2, ст. ст. 122-4, 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП, при розгляді справи не встановлено.
Підстав, що виключають адміністративну відповідальність ОСОБА_1 згідно зі ст. 17 КУпАП у справі не встановлено. Термін притягнення до адміністративної відповідальності, передбачений ст. 38 КУпАП, не закінчився.
Відповідно до ч. 1 ст. 8 КУпАП особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення.
Відповідно до положень ст. 23 КУпАП метою адміністративного стягнення є виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.
За змістом ч. 1 ст. 33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України.
Відповідно до ч. 2 ст. 33 КУпАП при накладенні адміністративного стягнення, суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь вини, обставини, що пом`якшують і обтяжують його відповідальність.
Обставин, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність ОСОБА_1 за адміністративні правопорушення, відповідно до положень ст. ст. 34, 35 КУпАП, суддею не встановлено.
У відповідності до ч. 2 ст. 36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.
Як видно, у даному випадку більш серйозним правопорушенням з числа вчинених ОСОБА_1 є відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, яке передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, що вказує на необхідність накладення стягнення в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП.
При цьому суддя враховує, що адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, відноситься до тих правопорушень, яке за своїм характером є грубим суспільно небезпечним проступком в сфері забезпечення безпеки дорожнього руху та є небезпечним як для самого правопорушника, так і для інших учасників дорожнього руху, а тому характер вказаного правопорушення має підвищену суспільну небезпечність порівняно з адміністративними правопорушеннями, передбаченими ч. 1 ст. 122-2, ст. ст. 122-4, 124 КУпАП.
Отже, враховуючи характер вчинених ОСОБА_1 правопорушень, дані про його особу, ступінь вини, вважаю за необхідне накласти на ОСОБА_1 , з урахуванням вимог ст. 36 КУпАП, адміністративне стягнення, передбачене санкцією ч. 1 ст. 130 КУпАП, у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, яке у відповідності до положень санкції вказаної частини статті є безальтернативним.
Надаючи оцінку доводам захисника про наявність підстав для застосування відносно ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді адміністративного арешту, суддя враховує положення ст. 15 КУпАП, згідно з якими за порушення правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, військовослужбовці несуть адміністративну відповідальність на загальних підставах, однак, до зазначених осіб не може бути застосовано адміністративне стягнення у виді адміністративного арешту.
Таким чином, суддя констатує відсутність у даному випадку правових підстав для застосування відносно ОСОБА_1 , який згідно з витягом із наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 11.03.2026 призваний на військову службу за призовом під час мобілізації, тобто на даний час є діючим військовослужбовцем, адміністративного стягнення у виді адміністративного арешту, з огляду на встановлену положеннями ст. 15 КУпАП заборону застосування до військовослужбовців вказаного виду адміністративного стягнення.
На переконання судді, накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі, передбаченому санкцією ч. 1 ст. 130 КУпАП, з позбавленням права керування транспортним засобом на строк, визначений санкцією вказаної частини статті, є справедливим та достатнім для його виправлення, а також запобіганню вчиненню ним та іншими особами нових правопорушень.
Також, враховуючи вимоги ст. 40-1 КУпАП, згідно з якими судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення підлягає стягненню з особи, на яку накладено стягнення, вважаю за необхідне стягнути з ОСОБА_1 судовий збір у провадженні по справі про адміністративні правопорушення у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (п. 5 ст. 4 Закону України «Про судовий збір»), що у відповідності до статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2026 рік» становить 665,60 гривень.
Керуючись ст. ст. 33-36, 40-1, 245, 280, 283-285, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя
ПОСТАНОВИВ:
Об`єднати в одне провадження справи про адміністративні правопорушення №607/3711/26 (провадження №3/607/1709/2026) про притягнення  ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, №607/3713/26 (провадження №3/607/1711/2026) про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122-2 КУпАП та №599/257/26 (провадження №3/607/2919/2026) про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. ст. 122-4, 124 КУпАП, об`єднаній справі присвоїти №607/3711/26.
ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 122-2, ст. ст. 122-4, 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення, з урахуванням вимог ст. 36 КУпАП, у виді штрафу на користь держави в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.
Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення в розмірі 665 (шістсот шістдесят п`ять) гривень 60 копійок.
Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.
Постанова може бути оскаржена до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області протягом десяти днів з дня винесення.
Штраф має бути сплачений ОСОБА_1 не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтями 300-1, 300-2, 300-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. 
У разі несплати штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 Кодексу України про адміністративні правопорушення, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.
У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративних правопорушень з ОСОБА_1 в дохід держави підлягає стягненню подвійний штраф в розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34000 (тридцять чотири тисячі) гривень та витрати на облік зазначеного правопорушення, розмір яких визначається Кабінетом Міністрів України.

Суддя	І. М. Царук