Справа №751/2212/26
Провадження №2/751/1581/26 

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30 квітня 2026 року місто Чернігів

Новозаводський районний суд міста Чернігова

в складі: головуючого-судді Топіхи Р.М., 
секретаря судового засідання Ковальчук А.М., 

учасники справи:
позивач ОСОБА_1 ,
відповідач ОСОБА_2 ,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини,
ВСТАНОВИВ:
І. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача.
ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 7 500 гривень щомісячно з дня пред`явлення позову та до досягнення дитиною повноліття, а також стягнути з відповідача судові витрати.
Заявлені вимоги обґрунтовує тим, що 30 листопада 2017 року зареєструвала шлюб з відповідачем. У шлюбі у них народилась дитина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Дитина проживає разом з позивачкою, однак вона одна не може забезпечувати належний рівень утримання дитини, оскільки має важке захворювання та ІІ групу інвалідності, що не дає їй змоги працювати та утримувати дитину. Тому вважає, що батько, який є здоровим та працездатним, працює в Фітнес-клубі «Titan Gym» на посаді тренера та має постійний дохід у розмірі не менше 30 000 гривень на місяць, що відповідає середній заробітній платі тренера даного клубу, має нерухоме майно, транспортний засіб, інших утриманців не має, а тому вважає він може сплачувати аліменти у розмірі 7 500 гривень.
30 березня 2026 року через систему «Електронний суд» від представника відповідача - адвоката Шолох О.В. надійшов відзив на позовну заяву разом з додатками (а.с. 20-36), відповідно до якого просить позов задовольнити частково, визначити розмір аліментів на утримання неповнолітньої доньки у розмірі 5 000 гривень. З позовними вимогами в частині визначення розміру аліментів у сумі 7 500 гривень щомісячно відповідач не погоджується, вважає їх завищеними, такими, що не відповідають фактичним обставинам справи, та такими, що ґрунтуються на неповному, однобічному та викривленому викладенні обставин позивачкою. Відповідач не заперечує свого обов`язку як батька брати участь в утриманні доньки та не ухиляється від такого обов`язку. Починаючи з 2023 року він бере активну участь у вихованні та утриманні дитини, проводить з нею значну кількість часу, піклується про її побутові потреби, харчування, одяг, дозвілля та інші повсякденні потреби. Крім того, активну участь у житті дитини беруть батьки відповідача ОСОБА_5 та ОСОБА_6 . Дитина регулярно перебуває разом ним та його батьками, у середньому до 10 днів на місяць. Твердження позивачки про відсутність належної участі відповідача в утриманні дитини не відповідає дійсності. Звертає увагу на те, що позивачка, обґрунтовуючи позов, не зазначила про систематичне отримання коштів на дитину та про фактичну постійну допомогу, яка надавалася їй відповідачем протягом тривалого часу. Доводи позову про те, що він працює фітнес-тренером у клубі «Titan Gym» та отримую дохід не менше 30 000 гривень на місяць, не відповідають дійсності та жодними належними і допустимими доказами не підтверджені. Він дійсно намагався працевлаштуватися у цій сфері, однак після випробувального строку не був прийнятий на роботу через брак необхідних навичок. Отже, посилання позивачки про наявність у відповідача стабільного та значного заробітку є необґрунтованими, не підтверджені належними і допустимими доказами та ґрунтуються виключно на припущеннях. Також не відповідає дійсності твердження про наявність у відповідача транспортного засобу. Будь-який транспортний засіб у власності чи користуванні відповідача відсутній. Відповідачу належить частка у квартирі, одержана в процесі приватизації квартири загальною площею 59,2 кв.м, житловою площею 42 кв.м, розташованої за адресою: 
АДРЕСА_1 . Частка відповідача становить близько 8,4 кв.м житлової площі. Однак, зазначена обставина сама по собі не свідчить про наявність у відповідача істотного майна чи достатнього матеріального забезпечення, а тому не може бути підставою для висновку про його спроможність сплачувати аліменти у розмірі, заявленому позивачкою. Також звертає увагу на те, що до хвороби та після неї позивачка продовжувала працювати супервайзером та значну кількість часу проводила у відрядженнях. У такі періоди дитина фактично перебувала з відповідачем, а витрати на її утримання неслися з його боку. Тривалий час, у тому числі за допомогою своїх батьків, систематично надавав фінансову допомогу на утримання доньки та оплачував окремі її потреби.

ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи та інші процесуальні дії у справі.
Ухвалою від 09 березня 2026 року суддя відкрив провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.
24 квітня 2026 року від позивачки надійшла відповідь на відзив з додатками (а.с. 38-50), позовні вимоги підтримує та просить задовольнити у повному обсязі. Зазначає, що її позов до відповідача ґрунтується виключно на діючому законодавстві та направлений на захист інтересів їхньої спільної дитини та поданий з метою захисту її прав та можливості надалі підтримувати звичний для неї рівень життя, та спрямований на забезпечення її базових потреб. Звертає увагу, що твердження відповідача у прийманні активної участі у вихованні та утриманні дитини не відповідає дійсності та не є ні предметом розгляду справи, ні жодним чином не впливає на визначення розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Твердження відповідача щодо нецільового використання переданих їй коштів на дитину не відповідає дійсності, зважаючи на те, що кошти які витрачаються на дозвілля дитини мають інше походження, яке не має жодного відношення до відповідача як батька дитини, оскільки коштів що позивач отримує від відповідача не вистачає навіть на базовий мінімум з годування дитини. Також, просить врахувати, що твердження відповідача, що під час її хвороби, вона перебувала у відрядженнях, а відповідач надавав їй чи дитині якусь допомогу у цей час, чи перебував з нею, є неправдивим. Її хвороба на час перебування батька з дитиною та його витрати ніяк не вплинула, про наявність у неї недуги відповідач дізнався виключно з матеріалів судового позову. На її прохання, подарувати дитині новий термос чи надання фінансової допомоги, коли їй не вистачало коштів на відвідування дитиною зоопарку у шкільній подорожі, басейну та гуртка танців завжди були відмови. Також зауважує, що особливу увагу необхідно приділяти психічному здоров`ю та стану дитини, у зв`язку з чим має намір відправити їхню спільну дитину подалі від тривог до оздоровчого дитячого табору для нормалізації її психічного та морального стану, однак коштів на це, зважаючи на хворобу, вона самостійно заробити не може. Звертає увагу на те, що відповідач вводить суд в оману, стверджуючи про його безробіття. Про наявність роботи у відповідача свідчить безліч доказів, а саме: посилання на офіційний сайт клуба «Titan Gym», де в розділі тренери є інформація, щодо діяльності відповідача, в соціальній мережі Інстаграм є безліч роликів за його участю, фото в корпоративній формі. Оскільки їй достеменно відомо, що відповідач має значний стаж в даній сфері та неодноразові перемоги в конкурсах на професійному рівні, вважає що його заробітна плата становить близько 50 000 гривень, а твердження про начебто не проходження навіть стажування є неправдивим.
27 квітня 2026 року представник відповідача - адвокат Шолох О.В. подала заперечення на відповідь на відзив (а.с. 51-52), зазначає, що відповідь позивачки на відзив від 23 квітня 2026 року та додані до неї докази подані з порушенням процесуального порядку, після спливу встановленого судом строку, без будь-якого обґрунтування поважності причин пропуску такого строку та без відповідного клопотання, у зв`язку з чим не можуть бути враховані судом при вирішенні спору. Посилання позивачки на те, що відповідач нібито працює фітнес-тренером у клубі «Titan Gym» та має прихований дохід, не ґрунтуються на належних і допустимих доказах, а на припущеннях, скріншотах із соціальних мереж, публікаціях рекламного характеру та загальних відомостях з вебресурсів. Такі матеріали самі по собі не підтверджують ні факту перебування відповідача у трудових або цивільно-правових відносинах із відповідним закладом, ні факту отримання ним заробітної плати чи іншого стабільного доходу, ні розміру такого доходу. Довідка про доходи, додана позивачкою до відповіді на відзив, не підтверджує обґрунтованість заявленого розміру аліментів. Крім того, довідка охоплює період з жовтня 2025 року по січень 2026 року та не відображає повної інформації про доходи позивачки за останні шість місяців, як це було запропоновано ухвалою суду. За таких обставин, відповідь на відзив не спростовує доводів відповідача про завищений розмір заявлених аліментів, недоведеність наявності у відповідача стабільного доходу у розмірі, на який посилається позивачка, та необхідність визначення розміру аліментів з урахуванням реальних обставин справи, а не припущень.
Сторони в судове засідання не викликались.
З огляду на зазначене, справа вирішується за наявними матеріалами у відповідності з нормою ч. 5 ст. 279 ЦПК України.
У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.
Сторони перебувають в шлюбі, зареєстрованому 30 листопада 2017 року Чернігівським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області, актовий запис № 2446 (а.с. 8).
Від шлюбу позивачка та відповідач мають малолітню доньку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с. 7).
Відповідно до витягів з реєстру територіальної громади ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстровані за адресою:
 АДРЕСА_2 (а.с. 3, 9). 
Згідно із витягом з рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи № 17/26/427/В від 09 лютого 2026 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , встановлена друга група інвалідності з 15 січня 2026 року (а.с. 4-5).
Відповідно до відомостей з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про джерела/суми нарахованого доходу, нарахованого (перерахованого) податку та військового збору станом на 25 березня
2026 інформація щодо джерел/сум виплачених доходів ОСОБА_3 за період з січня 2025 по січень 2026 відсутня (а.с. 25).
Відповідно до копій квитанції вбачається, що батьком відповідача ОСОБА_5 перераховувались кошти на ім`я ОСОБА_1 , за період з вересня 2024 року по березень 2026 року із зазначенням у графі призначення платежу «Переказ власних коштів аліменти для ОСОБА_4 від батька ОСОБА_3 », а також на рахунок отримувача Управління освіти м. Чернігова сплачувались кошти за перебування ОСОБА_4 у садку № НОМЕР_1 (а.с. 31-36).
Згідно відомостей з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків від 12 березня 2026 року вбачається, що за період з жовтня 2025 по січень 2026 ОСОБА_1 отримувала заробітну плату від ТОВ «ПАУ» та соціальні виплати з Чернігівського ОЦЗ (а.с. 50).
Відповідно до вебсторінки клуба «Titan Gym», розміщеної за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_3 розділ «Тренери» містить активну вкладку з фотозображенням тренера ОСОБА_3 , з активним записом на тренування до нього, а також опис спеціалізації та послуг, які надаються тренером (а.с. 43,49).
У соціальній мережі «Інстаграм» за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_3/, розділ «Тренери titan» містить активний запис на тренування до тренера з фітнесу та бодібілдингу ІНФОРМАЦІЯ_5 (а.с. 42).

ІV. Норми права, які застосував суд, та оцінка аргументів сторін.
Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.
Відповідно до частин 1, 2 ст. 27 Конвенції про права дитини держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України (далі - СК України) батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Згідно з положеннями частин 1, 3 ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними.
За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. 
Згідно з ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Стаття 184 СК України встановлює, що суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону.
Законом України «Про Державний бюджет України на 2026 рік» встановлено з 01 січня 2026 року прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років - 3 512 гривень.
При визначенні розміру аліментів, суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, матеріальне становище платника та одержувача аліментів, відсутність у відповідача інших аліментних зобов`язань, а тому відповідно до вимог статей 181, 182, 184 СК України позовні вимоги підлягають задоволенню частково, з відповідача підлягають стягненню аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 5 000 гривень, починаючи з 04 березня 2026 року та до досягнення дитиною повноліття.
Суд визнає необхідним застосувати п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України і допустити негайне виконання рішення суду у межах суми платежу за один місяць. 

V. Розподіл судових витрат.
Враховуючи, що позивач, відповідно положень п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» звільнена від сплати судового збору, тому з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 
1 331 гривні 20 копійок. 
Керуючись статтями 13, 43, 76-81, 263, 265, 268, 354 ЦПК України, статтями 181-184 Сімейного кодексу України, суд  
УХВАЛИВ:
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_3  на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання малолітньої дитини - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі в розмірі 5 000 гривень, починаючи з 04 березня 2026 року та до досягнення дитиною повноліття.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави (ГУК у м. Києві/м. Київ/2203106, код отримувача - 37993783, банк отримувача - Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача - UA908999980313111256000026001, код класифікації доходів бюджету - 22030106) судовий збір у розмірі 1 331 гривні 20 копійок.
Рішення в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню у межах суми платежу за один місяць.
На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Чернігівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення. 
Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , адреса реєстрації: 
АДРЕСА_3 , РНОКПП:  НОМЕР_2 )

Відповідач: ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , адреса реєстрації: АДРЕСА_4 , РНОКПП:  НОМЕР_3 )

Суддя Р.М. Топіха