Справа № 555/481/26
Номер провадження 2/555/595/26

Р І Ш Е Н Н Я 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И 

04 травня 2026 року м.Березне
Березнівський районний суд Рівненської області в складі:
головуючого судді Собчука А.Ю.,
за участі секретаря судового засідання Оксенюк Ю.Ю.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в м. Березне цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -
В С Т А Н О В И В:
Товариство з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 11.02.2022-100005787 від 11.02.2022 року. Позивач просив стягнути з відповідача заборгованість у загальному розмірі 11 280,00 грн, яка складається з: 8 000,00 грн - основний борг, 3 280,00 грн - проценти за користування кредитом. Також позивач просив стягнути з відповідача судовий збір у розмірі 2 662,40 грн.
Позов обґрунтований тим, що 11.02.2022 року між ТОВ «Споживчий центр» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір оферти № 11.02.2022-100005787 в електронній формі.
За умовами договору відповідачу ОСОБА_1 було надано кредит у розмірі 8 000,00 грн на строк 42 дні з датою повернення кредиту 24.03.2022 року. Кредитні кошти були надані відповідачу безготівковим шляхом.
Позивач зазначає, що відповідач ОСОБА_1 зобов`язався повернути суму кредиту та сплатити проценти за користування кредитом у строки та порядку, передбачені договором, однак свої зобов`язання належним чином не виконав, унаслідок чого утворилася заборгованість у розмірі 11 280,00 грн.
Ухвалою суду від 11 березня 2026 року справу прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження.
Представник позивача у позовній заяві просив розглядати справу за відсутності позивача та його представника, не заперечував проти заочного розгляду справи.
Відповідач ОСОБА_1 подав до суду заяву від 06.04.2026 року, у якій зазначив, що станом на 06.04.2026 року не ознайомлений із предметом позову, копію позовної заяви йому не надіслано, у зв`язку із чим просив відкласти розгляд справи на іншу дату та надати йому можливість ознайомитися з матеріалами справи.
Суд враховує, що подання відповідачем ОСОБА_1 вказаної заяви свідчить про обізнаність відповідача щодо перебування справи на розгляді суду та про реалізацію ним процесуальних прав. Водночас після подання зазначеної заяви відповідач відзиву на позовну заяву, доказів погашення заборгованості, контррозрахунку або інших доказів на спростування вимог позивача суду не подав.
Судом вживалися заходи щодо належного повідомлення сторін про розгляд справи. Враховуючи характер спору, ціну позову, наявні у справі письмові докази, а також відсутність відзиву відповідача та доказів на спростування заявлених вимог, суд вважає можливим розглянути справу за наявними у справі матеріалами.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з розглядом справи за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню.
Відповідно до статей 11, 526, 530, 610, 612, 629, 1048, 1049, 1054, 1055 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають, зокрема, з договорів; зобов`язання мають виконуватися належним чином і у встановлений строк; порушенням зобов`язання є його невиконання або неналежне виконання; позичальник за кредитним договором зобов`язаний повернути кредит та сплатити проценти; кредитний договір укладається у письмовій формі. За змістом статті 639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, такий договір вважається укладеним у письмовій формі. 
Згідно зі статтями 11, 12 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони та її прийняття іншою стороною, а моментом підписання електронного правочину є, зокрема, використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Верховний Суд у своїй практиці виходить із того, що електронний договір, укладений із застосуванням одноразового ідентифікатора, за наявності даних про проходження реєстрації, вхід до особистого кабінету та акцепт оферти, є належною формою укладення правочину, а одноразовий ідентифікатор визнається належним способом електронного підписання. 
Згідно зі ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований, зокрема, в електронному документі, а використання електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом або за письмовою згодою сторін.
Судом установлено, що 11.02.2022 року між ТОВ «Споживчий центр» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір оферти № 11.02.2022-100005787.
З матеріалів справи вбачається, що відповідач ідентифікований як ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , дата народження ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 .
Ідентифікація відповідача ОСОБА_1 підтверджується інформацією, отриманою з центрального вузла Системи BankID НБУ, яка містить персональні дані позичальника, його РНОКПП, дату народження, номер телефону, адресу реєстрації місця проживання та паспортні дані.
Відповідно до паспорта споживчого кредиту кредитодавцем є ТОВ «Споживчий центр», тип кредиту - фінансовий кредит, сума кредиту - 8 000,00 грн, строк кредитування - 42 дні з дня його надання, мета отримання кредиту - придбання товарів, робіт чи послуг для задоволення потреб, не пов`язаних із підприємницькою, незалежною професійною діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника.
Паспортом споживчого кредиту та заявкою передбачено, що первинний період користування кредитом становить 14 днів з дня його надання, а черговий період користування кредитом - кожні наступні 14 днів з дня закінчення первинного періоду. Строк, на який надається кредит, становить 42 дні, дата повернення кредиту - 24.03.2022 року.
За умовами договору проценти розраховуються шляхом множення суми кредиту або залишку кредиту на кількість днів користування кредитом та на процентну ставку, яка застосовується у відповідному періоді.
Ставка «Економ» визначена як фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 2 % за один день користування кредитом, яка застосовується протягом первинного періоду та протягом періоду «Економ». Ставка «Стандарт» визначена як фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 3 % за один день користування кредитом, яка застосовується протягом строку, на який надається кредит, крім первинного періоду та періоду «Економ».
З матеріалів справи вбачається, що кредитний договір № 11.02.2022-100005787 укладений в електронній формі. Паспорт споживчого кредиту та додаток до анкети позичальника містять відомості про те, що для підписання та укладення договору відповідачу було запропоновано ввести код із SMS-повідомлення, надісланого на його фінансовий номер телефону 0931307585. Договір підписано одноразовим ідентифікатором V998.
Верховний Суд у постанові від 07.10.2020 року у справі № 127/33824/19 дійшов висновку, що електронний договір, підписаний одноразовим ідентифікатором відповідно до Закону України «Про електронну комерцію», за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.
У постанові Верховного Суду від 12.01.2021 року у справі № 524/5556/19 зазначено, що доводи про неможливість підписання електронного договору одноразовим ідентифікатором є безпідставними, оскільки одноразовим ідентифікатором може бути комбінація цифр і літер або лише цифр чи літер.
З огляду на наведене суд доходить висновку, що кредитний договір № 11.02.2022-100005787 від 11.02.2022 року між ТОВ «Споживчий центр» та ОСОБА_1 укладений у належній письмовій електронній формі, а використання відповідачем одноразового ідентифікатора V998, надісланого на його фінансовий номер телефону, свідчить про акцепт пропозиції кредитодавця та погодження з умовами договору.
Факт надання відповідачу кредитних коштів підтверджується квитанцією про виплату, згідно з якою 11.02.2022 року о 21 год. 55 хв. було здійснено видачу коштів за договором № 11.02.2022-100005787 у розмірі 8 000,00 грн.
Таким чином, ТОВ «Споживчий центр» свої зобов`язання за кредитним договором виконало належним чином, надавши відповідачу кредит у погодженому сторонами розмірі.
Відповідно до ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають, зокрема, з договорів.
Згідно зі ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, у якому одна сторона зобов`язана вчинити на користь другої сторони певну дію, зокрема сплатити гроші, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
За змістом статей 525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог закону, а одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається.
Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, воно підлягає виконанню у цей строк.
Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом, а розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.
Згідно зі ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються договором.
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 28.03.2018 року у справі № 444/9519/12 сформулювала правовий висновок, відповідно до якого право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом існує у межах погодженого сторонами строку кредитування, а після спливу визначеного договором строку кредитування право нараховувати договірні проценти припиняється.
Суд враховує зазначений правовий висновок Великої Палати Верховного Суду та виходить із того, що у цій справі позивач ТОВ «Споживчий центр» заявив до стягнення проценти у розмірі 3 280,00 грн, нараховані саме за період з 11.02.2022 року по 24.03.2022 року, тобто в межах погодженого сторонами строку кредитування - 42 дні. Проценти після завершення строку кредитування позивачем до стягнення не заявлені.
З довідки-розрахунку про стан заборгованості за кредитним договором № 11.02.2022-100005787 від 11.02.2022 року вбачається, що заборгованість відповідача ОСОБА_1 становить 11 280,00 грн, з яких: 8 000,00 грн - основний борг, 3 280,00 грн - проценти. Проценти за кредитом нараховані за період з 11.02.2022 року по 24.03.2022 року.
Суд перевірив наданий позивачем ТОВ «Споживчий центр» розрахунок заборгованості та вважає його належним і допустимим доказом, оскільки він узгоджується з умовами договору, заявкою, паспортом споживчого кредиту, фактом видачі кредитних коштів та не спростований відповідачем.
Відповідач ОСОБА_1 доказів повернення кредиту, сплати процентів, часткового погашення заборгованості, неправильності розрахунку позивача, неотримання кредитних коштів або неукладення договору суду не подав.
Оцінюючи докази відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд доходить висновку, що надані позивачем ТОВ «Споживчий центр» докази у своїй сукупності підтверджують факт укладення між сторонами електронного кредитного договору, факт ідентифікації відповідача, факт отримання ним кредитних коштів, погодження сторонами істотних умов кредитування, факт порушення відповідачем зобов`язання та розмір заявленої до стягнення заборгованості.
За таких обставин суд вважає, що позовні вимоги ТОВ «Споживчий центр» про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором № 11.02.2022-100005787 від 11.02.2022 року в розмірі 11 280,00 грн, з яких 8 000,00 грн - основний борг та 3 280,00 грн - проценти, є доведеними, обґрунтованими та підлягають задоволенню.
Вирішуючи питання про судові витрати, суд виходить із положень статей 133, 141 ЦПК України.
З матеріалів справи вбачається, що при зверненні до суду позивачем ТОВ «Споживчий центр» сплачено судовий збір у розмірі 2 662,40 грн, що підтверджується платіжною інструкцією № СЦ00081089 від 23.02.2026 року.
Оскільки позовні вимоги підлягають задоволенню повністю, судовий збір у розмірі 2 662,40 грн підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.
Інших фактичних даних, які мають значення для справи, немає.
На підставі викладеного, керуючись статтями 12, 13, 76-81, 89, 133, 141, 247, 258, 259, 263-265, 268, 274, 279, 280-284 ЦПК України, статтями 11, 202, 205, 207, 509, 525, 526, 530, 610, 612, 626-629, 633, 634, 638, 1048, 1049, 1050, 1054, 1055, 1056-1 ЦК України, суд, -

В И Р І Ш И В:
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити.
Стягнути із ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» заборгованість за кредитним договором № 11.02.2022-100005787 від 11.02.2022 року в розмірі 11 280 (одинадцять тисяч двісті вісімдесят) гривень 00 копійок, з яких: 8 000,00 грн - основний борг; 3 280,00 грн - проценти за користування кредитом.
Стягнути із ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» судовий збір у розмірі 2 662 (дві тисячі шістсот шістдесят дві) гривні 40 копійок.
Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Рівненського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або після ухвалення постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр», код ЄДРПОУ 37356833, місцезнаходження: 01032, м. Київ, вул. Саксаганського, 133-А, електронна адреса: info@sgroshi.com, номер телефону: 380630731405, електронний кабінет в ЄСІТС - наявний.
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 .

  Суддя А.Ю. Собчук