Справа № 493/673/26 
Провадження № 2/493/715/26 

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 червня 2026 року м. Балта Одеської області
Балтський районний суд Одеської області в складі:
ГОЛОВУЮЧОГО-СУДДІ ТІТОВОЇ Т.П.
ЗА УЧАСТЮ СЕКРЕТАРЯ СИРОТА О.В.
ПРЕДСТАВНИКА ПОЗИВАЧА АДВОКАТА БУЗОВСЬКОГО О.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в залі суду в м. Балті цивільну справу за позовом  ОСОБА_1 до Балтської міської ради Подільського району Одеської області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини та встановлення факту смерті спадкодавця,

В С Т А Н О В И В:

06.04.2026 року ОСОБА_1 звернувся до Балтського районного суду Одеської області з позовом до Балтської міської ради Одеської області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини та встановлення факту смерті спадкодавця. 
Ухвалами судді від 07.04.2026 року провадження по даній цивільній справі відкрито, постановлено проводити розгляд справи за правилами загального позовного провадження та задоволено клопотання представника позивача про витребування доказів.
Ухвалою Балтського районного суду від 27.04.2026 року підготовче провадження у справі закрито та призначено справу до розгляду по суті.
На обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначив, що в період з 2008 року по 2017 рік ОСОБА_2 проживав за адресою: АДРЕСА_1 , разом з батьками своєї дружини, за якими здійснював догляд до вересня 2012 року, а після їх смерті продовжував жити в їхньому будинку до 2017 року. Позивач періодично надавав ОСОБА_2 допомогу, підтримував матеріально, допомагав з продуктами харчування та працевлаштуванням. У вересні 2017 року ОСОБА_2 виїхав з с. Бендзарі.
В лютому 2026 року позивач дізнався про те, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , помер ІНФОРМАЦІЯ_2 на території рф. Про це йому повідомила їх спільна знайома ОСОБА_3 , яка доглядала за будинком покійної тітки ОСОБА_2 в с. Бендзарі. Також вона повідомила, що серед речей ОСОБА_2 , які зберігались в будинку вона знайшла заповіт на ім`я ОСОБА_1 , а також надала позивачу контакти двоюрідного брата ОСОБА_2 , який мешкає в м. Москва, та який надіслав позивачу копію свідоцтва про смерть ОСОБА_2 та фотознімок місця його поховання в с. Івлево Тульської області рф.
За життя ОСОБА_2 склав на користь позивача заповіт посвідчений 15.09.2017 року приватним нотаріусом Балтського районного нотаріального округу Одеської області Пантілєєвою І.П., реєстр № 1992, в якому заповідав йому чотири земельні ділянки.
Звернувшись до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини за заповітом, нотаріусом було заведено спадкову справу № 80/2026. Однак нотаріус відмовив позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину і рекомендував звернутися до суду для встановлення факту смерті спадкодавця, а також для визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом.
Позивач до лютого 2026 року не був обізнаний про наявність заповіту, складеного ОСОБА_2 на його ім`я, також йому не було відомо про його смерть, що стало причиною несвоєчасного його звернення до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини. Крім того, позивач та спадкодавець за заповітом ОСОБА_2 не перебували в родинних відносинах, а отже права на спадкування за законом у позивача не виникало. 
Таким чином, представник позивача вважає поважними причини, з яких позивач не зміг звернутись до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Посилаючись на викладене, представник позивача просить суд встановити факт смерті ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 , а також визначити додатковий строк тривалістю шість місяців для подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті останнього.
Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав в повному обсязі та просив задовольнити.
Представник відповідача - Балтської міської ради в судове засідання не з`явилася, надавши до суду клопотання про розгляд справи за її відсутності відповідно до вимог чинного законодавства, а також надала копію виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб – підприємців та громадських формувань з якої вбачається, що актуальне значення найменування юридичної особи Балтська міська рада Подільського району Одеської області, в зв`язку з чим просила уточнити назву відповідача.
Свідок ОСОБА_3 в судовому засіданні з приводу документів пояснила, що вони знаходяться у неї, так як діти ОСОБА_2 у росії. Одного дня прийшли покупці подивитись квартиру і попросили документи на неї, передивляючись документи вона знайшла документ на ОСОБА_1 . Взимку 2026 року вона повідомила ОСОБА_1 про існування документів, а також повідомила про смерть ОСОБА_2 . Про те, що останній помер їй повідомив у телефонному режимі двоюрідний брат померлого.
Свідок ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснила, що ОСОБА_2 був двоюрідним братом її сестри. Вона спілкувалась з ОСОБА_2 , тому знає, що ОСОБА_1 допомагав йому, а також те, що на ім`я ОСОБА_1 складено заповіт. Про те, що ОСОБА_2 помер в росії їй повідомив зять ОСОБА_5 .
Вислухавши доводи представника позивача, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.
Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.
З копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , виданого 29 листопада 2022 року вбачається, що, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , помер ІНФОРМАЦІЯ_3 у м. Івлево Тульської області рф, тобто факт смерті зареєстрований іноземним органом реєстрації.
Відповідно ст. 13 ЗУ «Про міжнародне приватне право», документи, що видані уповноваженими органами іноземних держав у встановленій формі, визнаються дійсними в Україні в разі їх легалізації, якщо інше не передбачено законом або міжнародним договором України.
На час дії Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах та Протоколу до Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах від 22.01.1993 року, ст. 13 даної Конвенції було передбачено, що документи, які на території однієї з Договірних Сторін виготовлені або засвідчені установою або спеціально на те уповноваженою особою в межах їх компетенції та за установленою формою і скріплені гербовою печаткою, приймаються на територіях інших Договірних Сторін без будь-якого спеціального посвідчення. Документи, що на території однієї з Договірних Сторін розглядаються як офіційні документи, користуються на територіях інших Договірних Сторін і доказовою силою офіційних документів.
23.12.2022 року набрав чинності Закон України від 01.12.2022 №2783-ІХ «Про зупинення дії та вихід з Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах та Протоколу до Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах від 22.01.1993 року». Цим Законом передбачено зупинення у відносинах з Російською Федерацією та Республікою Білорусь дії Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах, вчиненої від імені України 22.01.1993 року та Протоколу 1997 року до Конвенції, вчиненого від імені України 28.03.1997 року та вихід України з Конвенції від 22.01.1993 року та Протоколу від 28.03.1997 року.
Таким чином, дія Конвенції від 22.01.1993 року та Протоколу від 28.03.1997 року зупинена з 27.12.2022 року.
Відповідно до Інструкції про порядок реєстрації актів цивільного стану в дипломатичних представництвах та консульських установах України, затверджених Наказом Міністерства юстиції України, Міністерства закордонних справ України 23.05.2001 року № 32/5/101 (у редакції наказу Мін`юсту України, МЗС України 25.08.2004 року № 90/5/191, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 1 червня 2001 р. за № 473/5664, реєстрація смерті громадян України, померлих за кордоном, провадиться консулом за останнім місцем проживання померлого, за місцем настання смерті, виявлення тіла померлого або за місцем поховання. Реєстрація смерті провадиться за письмовою заявою родичів померлого, компетентних органів країни перебування, адміністрації медичного закладу, у якому настала смерть, та інших осіб на підставі: медичного документа про смерть, виданого медичним закладом, довідки про смерть, виданої компетентними органами держави перебування.
24 лютого 2022 року у відповідь на акт збройної агресії рф проти України, вторгнення російських військ задля знищення Української держави, захоплення силою української території та встановлення окупаційного контролю Україна заявила про розрив дипломатичних відносин з Росією без розриву консульських відносин, відповідно до ст. 2 Віденської конвенції про консульські зносини 1963 року.
В подальшому, Міністерство закордонних справ України повідомило про припинення виконання своїх функцій Посольством України в Москві та консульських установ України на території рф.
Таким чином, зважаючи на припинення дипломатичних відносин та закриття всіх консульських установ, зазначена консульська дія з реєстрації смерті громадян України, померлих за кордоном, не може бути вчинена Посольством України в рф.
Судом встановлено, що згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно ОСОБА_2 є власником земельних ділянок для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 3,0892 га, кадастровий номер 5120681100:01:001:0551 (інформаційна довідка № 471005386), площею 0,7476 га, кадастровий номер 5120681100:01:001:0552 (інформаційна довідка № 471024862), площею 0,8149 га, кадастровий номер 5120681100:01:001:0553 (інформаційна довідка № 471026345)та площею 3,0772 га, кадастровий номер 5120681100:01:001:0554 (інформаційна довідка № 471027923), розташованих на території Бендзарівської сільської ради Балтського району Одеської області.
З копії заповіту складеного 15 вересня 2017 року та посвідченого приватним нотаріусом Балтського районного нотаріального округу Одеської області Пантілєєвою І.П., реєстр № 1992 вбачається, що ОСОБА_2 , заповідав ОСОБА_1 земельні ділянки, які розташовані за адресою: Одеська область, Балтський район, Бендзарівська сільська рада, площею 3,0892 га, кадастровий номер 5120681100:01:001:0551, площею 0,7476 га, кадастровий номер 5120681100:01:001:0552, площею 0,8149 га, кадастровий номер 5120681100:01:001:0553 та площею 3,0772 га, кадастровий номер 5120681100:01:001:0554.
Згідно витягу з реєстру територіальної громади про місце проживання особи станом на 14.02.2025 р. вбачається, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 . 
З копії листа приватного нотаріуса Подільського районного нотаріального округу Одеської області Пантілєєвої І.П. від 20.03.2026 року № 295/02-14, вбачається, що ОСОБА_1 рекомендовано звернутися до суду для встановлення факту смерті спадкодавця, а також для визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом, так як з моменту смерті спадкодавця минуло більше шести місяців.
На виконання ухвали суду про витребування доказів приватний нотаріус Подільського районного нотаріального округу Одеської області Пантілєєва І.П. надіслала на адресу суду копію спадкової справи № 80/2026 до майна ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.
Згідно ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.
Згідно ст. 1270 ЦПК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини; якщо виникнення у особи права на спадщину залежить від неприйняття спадщини або відмови в його прийнятті іншими спадкоємцями, строк для прийняття нею спадщини встановлюється в три місяці з моменту неприйняття іншими спадкоємцями спадщини або відмови від її прийняття.
Позивач пропустив встановлений строк для прийняття спадщини, тому вправі звернутись до суду з позовом для визначення йому додаткового строку для прийняття спадщини.
Згідно п. 24 Постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 30.05.2008 року, «Про судову практику у справах про спадкування», особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України.
Згідно з положеннями постанови Верховного Суду від 26 червня 2019 року, справа № 565/1145/17, правила ч. 3 ст. 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; ці обставини визнані судом поважними. Такий правовий висновок висловив Верховний Суд України у постанові від 23 серпня 2017 року № 6-1320цс17.
З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви.
Зазначений висновок відповідає правовим позиціям Верховного Суду України, які викладені у постановах: від 04 листопада 2015 року № 6-1486цс15, від 26 вересня 2012 року № 6-85цс12.
Згідно з ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно зі спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (ч. 1 ст. 1269 ЦК).
Відповідно до ст. 1272 ЦК України визначено наслідки пропущення строку для прийняття спадщини, зокрема, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.
При вирішенні справ про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини слід також враховувати, що додатковий строк визначається у разі, якщо суд визнає причини пропуску строку для прийняття спадщини поважними. У зазначеній категорії справ є обов`язковим обґрунтування в мотивувальній частині судового рішення поважності причин пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини.
Аналізуючи докази долучені до матеріалів справи, суд вважає, що строк на звернення із заявою про прийняття спадщини пропущений з поважних причин.
Як було зазначено позивачем, він пропустив строк для подання заяви про прийняття спадщини, так як про смерть спадкодавця та наявність заповіту на його ім`я дізнався лише у лютому 2026 року.
Проаналізувавши встановлені обставини по справі, оцінивши надані в силу положень ст. 60 ЦПК України докази в їх сукупності, оскільки позивач пропустив строк прийняття спадщини, то суд вважає за необхідне визнати причини пропуску строку подачі заяви про прийняття спадщини спадкоємцем поважними, а позов в цій частині задовольнити, та визначити йому додатковий строк для подачі заяви про прийняття спадщини.
За таких обставин, суд визнає поважними причини пропуску строку прийняття спадщини, оскільки зазначені обставини ніким не спростовані, інших спадкоємців судом не встановлено, позивачем не було заявлено відмови від спадщини та надає додатковий строк для подання заяви в нотаріальну контору.
Крім того, суд зазначає, що позивачем обґрунтовано підставу звернення до суду із позовом в частині встановлення факту смерті ОСОБА_2 , яка настала на території іноземної держави. Однак, позивач позбавлений можливості отримати оригінал свідоцтва про смерть ОСОБА_2 у відділі державної реєстрації актів цивільного стану, через те, що факт його смерті відбувся на території рф.
Встановлення факту смерті ОСОБА_2 є необхідним позивачу для можливості реалізації своїх прав, в тому числі, права на спадкування.
Приймаючи до уваги вищенаведене, суд вважає, що позов ОСОБА_1 в цій частині підлягає задоволенню, оскільки факт смерті ОСОБА_2 на території іноземної держави знайшов своє підтвердження під час судового розгляду, іншим чином встановлення цього факту неможливе.
На підставі викладеного, ст. ст. 1268, 1270, 1272 ЦК України, керуючись ст. ст. 12, 81, 89, 259, 263-265, 315, 317 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву  ОСОБА_1 до Балтської міської ради Подільського району Одеської області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини та встановлення факту смерті спадкодавця - задовольнити.
Встановити факт смерті громадянина України ОСОБА_2 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_5 в м. Балта Одеської області, РНОКПП НОМЕР_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 на території російської федерації.
Визначити ОСОБА_1 додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 , тривалістю шість місяців, який відраховувати з моменту набрання рішенням суду законної сили.
Рішення суду може бути оскаржене до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Повний текст рішення суду складений 26 червня 2026 року.

СУДДЯ