Справа № 367/5613/26 
Провадження по справі № 1-кп/367/902/2026

В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04 травня 2026 року Ірпінський міський суд Київської області
у складі: головуючого судді ОСОБА_1 
за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 
розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного провадження в місті Ірпінь кримінальне провадження № №12026116040000072 від 23 квітня 2026 року за обвинуваченням 
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ірпінь, Київської області, українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, офіційно не працевлаштованого, не одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 309 КК України,

установив:
23 квітня 2026 року, ОСОБА_3 , приблизно о 11:00 годині (більш точний час під час судовим розглядом не встановлено), перебуваючи неподалік міського цвинтаря, що по вул. Університетська в м. Ірпінь Бучанського району Київської області, (точної адреси судовим розглядом не встановлено), на землі помітив полімерний зіп-пакет із вмістом кристалічної речовини білого кольору.
Усвідомлюючи, що виявлена ним речовина містить особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - PVP, у ОСОБА_3 виник прямий умисел, спрямований на незаконне придбання та зберігання особливо небезпечної психотропної речовини, обіг якої заборонено - PVP, для власного вживання, без мети збуту.
Одразу після цього, ОСОБА_3 , перебуваючи в тому ж місці в той же час, реалізуючи свій протиправний умисел, посягаючи на встановлений Законом порядок обігу психотропних речовин та охорону здоров`я населення, всупереч положенням Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори», підняв вищевказаний полімерний зіп-пакет із вмістом кристалічної речовини білого кольору, що містить особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - PVP, та поклав до лівої кишені своїх штанів. Таким чином ОСОБА_3 незаконно придбав, шляхом знахідки, особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - PVP, для власного вживання, без мети збуту, та розпочав її незаконне зберігання.
Після цього, ОСОБА_3 попрямував у власних справах. Цього ж дня, а саме 23 квітня 2026 року ОСОБА_3 , зберігаючи при собі вищевказану речовину, що містить особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - PVP, для власного вживання без мети збуту, за вищевказаних обставин ним незаконно придбану, йдучи повз міський цвинтар, що розташований за адресою: вул. Університетська, м, Ірпінь, Бучанського району, Київської області о 11 год. 54 хв. був зупинений працівниками поліції у порядку ст. 32 Закону України «Про Національну поліцію», у зв`язку з підозрілою поведінкою та необхідністю перевірки документів.
На запитання поліцейського, щодо наявності у ОСОБА_3 при собі заборонених обігом предметів чи речовин, останній повідомив, що зберігає при собі особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - PVP. Після чого, на місце події було викликано слідчо-оперативну групу відділу поліції № 2 Бучанського РУП ГУНП в Київській області і в ході огляду місця події, який проводився 23.04.2026, в період часу з 12 год. 49 хв. по 12 год. 53 хв., на ділянці місцевості, неподалік міського цвинтаря, розташованого за адресою; вул. Університетська, м. Ірпінь, Бучанського району, Київської області у ОСОБА_3 , у присутності двох понятих було виявлено та вилучено полімерний зіп-пакет із вмістом кристалічної речовини білого кольору.
Згідно висновку експерта за проведеною експертизою матеріалів речовин та виробів, надана на дослідження кристалічна речовина білого кольору містить у своєму складі особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено ~ PVP. Маса PVP в наданій речовині складає 0,836 г.
Таким чином, ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 309 КК України - незаконне придбання, зберігання психотропних речовин без мети збуту.
Прокурором Бучанської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_4 подано клопотання, в якому зазначено, що, враховуючи те, що підозрюваний беззаперечно визнає свою винуватість, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згоден з розглядом обвинувального акта за його відсутності, він просить суд розглянути кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 309 КК України, у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.
До обвинувального акта додано письмову заяву обвинуваченого ОСОБА_3 , яка була складена в присутності захисника ОСОБА_5 , в якій ОСОБА_3 беззаперечно визнає свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 309 КК України; згоден із встановленими досудовим розслідуванням обставинами; йому роз`яснено та зрозуміло зміст встановлених досудовим розслідуванням обставин, а також про його обізнаність у тому, що у разі надання згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному порядку, він буде позбавлений права оскаржувати вирок в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини; згоден на розгляд обвинувального акта у спрощеному проваджені без проведення судового розгляду в судовому засіданні без його участі.
Відповідно до частини 2 статті 382 КПК України вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному цим Кодексом, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.
Враховуючи викладене, а також те, що вимоги КПК України виконано, суд дійшов висновку, що обвинувальний акт має бути розглянутий в порядку, передбаченому статтями 381-382 КПК України.
Дослідивши наявні у кримінальному провадженні докази, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення повністю доведена та його дії вірно кваліфіковані за частиною 1 статті 309 КК України, як незаконне придбання та зберігання психотропних речовин без мети збуту.
Аналізуючи зібрані по справі докази, які характеризують особистість обвинуваченого, суд вбачає наступне:
раніше не судимий, офіційно не працює, не одружений, на обліку у лікаря психіатра, нарколога не перебуває, за місцем проживання характеризується формально нейтрально, про що свідчать: повідомлення КНП «Ірпінська міська центральна лікарня», характеристика з місця проживання, вимога щодо судимості та його свідчення.
При призначенні покарання ОСОБА_3 , суд враховує ступінь тяжкості кримінального правопорушення, скоєного останнім.
Кримінальне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 309 КК України відповідно до статті 12 КК України, віднесене до кримінальних проступків.
Обставиною, яка згідно статті 66 КК України пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , є щире каяття.
Обставин, які згідно статті 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , не встановлено.
В пункті 1 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» № 7 від 24 жовтня 2003 року звернута увагу судів на те, що вони при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, мають суворо додержувати вимог статті 65 КК стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.
Судом при призначенні покарання враховуються вимоги статті 50 КК України, що метою покарання є не тільки кара, а також виправлення засудженого, а також запобігання вчинення нових кримінальних правопорушень. Виходячи із вказаних вимог закону особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.
З огляду на вищевикладені обставини, те, що обвинувачений визнав свою провину, щиро розкаявся, то суд вважає, що ОСОБА_3 має бути призначене покарання у межах санкції статті у виді пробаційного нагляду.
Враховуючи щире каяття, те, що ОСОБА_3 раніше не судимий, з урахуванням особи винного та наведених вище обставин справи, суд дійшов висновку, що його перевиховання та виправлення можливо без ізоляції від суспільства, а тому вважає за доцільне призначити йому покарання в межах санкції ч. 1 ст. 309 КК України у виді пробаційного нагляду, однак ближче до мінімальної межі покарання, встановленою санкцією ч.1 ст. 309 КК України.
Саме таке покарання, на думку суду, є необхідним та достатнім для подальшого виправлення ОСОБА_3 та попередження скоєння нових кримінальних правопорушень як самим обвинуваченим, так і іншими особами.
Суд не вважає за необхідне призначати покарання у вигляді штрафу, оскільки в матеріалах кримінального провадження не наведено жодних доказів на підтвердження будь - якого працевлаштування обвинуваченого та можливості сплати штрафу у разі його призначення. 
Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили не обирати.
Судові витрати згідно частини 2 статті 124 КПК України, а саме витрати, пов`язані із залученням експертів для проведення судової експертизи в сумі 3 850 гривні 88 копійок, що проводилась експертами КНДЕКЦ МВС України, підлягають стягненню з обвинуваченого.
Питання щодо речових доказів вирішити в порядку статті 100 КПК України.
Керуючись статтями 50, 65-67, 75, 76, частиною 1 статті 309 КК України, статтями 100, 124, 370, 374, 381, 382 КПК України, суд
ухвалив:
ОСОБА_3  визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого за частиною 1 статті 309 КК України, та призначити покарання у виді 1 (ОДНОГО) року пробаційного нагляду.
Покласти на засудженого ОСОБА_3 такі обов`язки:
періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання;
не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Міру запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили не обирати.
Стягнути з ОСОБА_3 , на користь держави витрати за проведення судової експертизи №СЕ-19/111-26/22596-НЗПРАП від 29.04.2026 року в розмірі 3 850 гривні 88 копійок.
Речові докази після набрання вироком законної сили: порошок – PVP, вагою 0,836 г, який зберігається у камері зберігання речових доказів ВП №2 (м. Ірпінь) Бучанського РУП ГУНП в Київській області, порядковий номер запису №204 – знищити.
Відповідно до частини 4 статті 382 КПК України копію вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.
На вирок учасниками кримінального провадження протягом тридцяти днів з дня отримання копії вироку, ухваленого за результатами спрощеного провадження, може бути подана апеляційна скарга до Київського апеляційного суду через суд першої інстанції з урахуванням особливостей, передбачених статтею 394 КПК України.
Вирок суду, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 КПК України, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом. 

Головуючий суддя ОСОБА_1