Справа № 541/1253/26
Номер провадження 2/541/1289/2026 

Р І Ш Е Н Н Я
іменем України

12 червня 2026 року м. Миргород

Миргородський міськрайонний суд Полтавської області в складі:
головуючого судді Городівського О.А.,
за участю секретаря судового засідання Ніколаєнко М.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» до ОСОБА_1  про стягнення заборгованості за кредитним договором,
ВСТАНОВИВ:
08 квітня 2026 року представник ТОВ «Укр Кредит Фінанс» звернувся до Миргородського міськрайонного суду Полтавської області з вищевказаною позовною заявою.
В обґрунтування позову зазначив, що 06 червня 2024 року між ТОВ «Укр Кредит Фінанс» та ОСОБА_1 за допомогою Веб-сайту (creditcasa.com.ua), який є сукупністю інформаційних та телекомунікаційних систем ТОВ «Укр Кредит Фінанс», в рамках якої реалізуються технології обробки інформації з використанням технічних і програмних засобів і які у процесі обробки інформації діють як єдине ціле, було укладено електронний Договір про відкриття кредитної лінії №1405-2651. Відповідно до умов кредитного договору кредитодавець взяв на себе зобов`язання надати відповідачу кредит для задоволення особистих потреб у розмірі 18 000,00 грн, строком на 365 днів, з базовим періодом 30 днів, зниженою процентною ставкою 1,45% в день, стандартною процентною ставкою 1,45% в день. Позивач взяті на себе зобов`язання виконав у повному обсязі, надавши відповідачу кредитні кошти відповідно до умов укладеного договору. Відповідач свої зобов`язання за договором не виконав, станом на 18 березня 2026 року загальний розмір заборгованості становить 91 580,82 грн, а саме: прострочена заборгованість за кредитом 16 710,12 грн; прострочена заборгованість за нарахованими процентами 74 870,70 грн. Кредитодавцем було прийнято рішення про можливість застосування до Позичальника Програми лояльності для споживачів фінансових послуг ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», а саме часткового списання заборгованості Позичальнику за нарахованими процентами у загальній сумі 20 084,64 гривень за умови погашення Позичальником решти заборгованості за Кредитним договором в розмірі 71 496,18 гривень.
Враховуючи вищезазначене, позивач просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за кредитним договором від 06 червня 2024 року №1405-2651, а саме: прострочену заборгованість за кредитом у розмірі 16 710,12 грн, прострочену заборгованість за нарахованими процентами у сумі 54 786,06 грн, що разом становить 71 496,18 грн та понесені судові витрати.
Ухвалою Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 20 квітня 2026 року прийнято до розгляду вищезазначену позовну заяву, постановлено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження, передбаченого статтями 274-279 ЦПК України, та призначено перше судове засідання.
15 травня 2026 року до суду від відповідача ОСОБА_1 надійшов відзив, в якому останній зазначив, що позовні вимоги визнає частково, а саме в частині заборгованості за тілом кредиту у розмірі 16 710,12 грн. Заперечував проти стягнення процентів, посилаючись на істотне погіршення свого матеріального становища внаслідок військової агресії російської федерації проти України, наявність форс-мажорних обставин та неможливість своєчасного виконання кредитних зобов`язань. Вказував, що заявлена до стягнення сума заборгованості є неспівмірною сумі фактично отриманих кредитних коштів, а нараховані проценти є надмірними, несправедливими та такими, що суперечать принципам добросовісності, розумності та справедливості.
Крім того, відповідач зазначав про застосування положень пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України щодо звільнення позичальника під час дії воєнного стану від відповідальності за прострочення виконання грошового зобов`язання, а також посилався на нікчемність окремих умов договору про сплату комісій та надмірний розмір процентної ставки.
Також відповідач просив суд врахувати положення статей 549, 551 ЦК України, правові висновки Конституційного Суду України та Верховного Суду щодо необхідності дотримання принципів справедливості, розумності та співмірності відповідальності боржника, у зв`язку з чим просив задовольнити позов частково та стягнути лише заборгованість за тілом кредиту в сумі 16 710,12 грн, а в решті позовних вимог відмовити.
Представник позивача в судове засідання не з`явився, у поданому до суду клопотанні просив проводити розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечував.
Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про дату, місце та час розгляду справи повідомлений належним чином. Причину своєї неявки суду не повідомив.
У зв`язку з неявкою в судове засідання сторін, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Суд повно, всебічно та об`єктивно дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності та взаємозв`язку, приходить до наступних висновків.
Судом установлено, що 06 червня 2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» та ОСОБА_1 укладено договір про відкриття кредитної лінії №1405-2651, за умовами якого кредитодавець відкрив кредитну лінію для позичальника шляхом надання позичальнику кредиту на умовах строковості, зворотності, платності для задоволення особистих потреб позичальника, а позичальник зобов`язується повернути кредит не пізніше останнього дня строку кредитування та сплатити нараховані кредитодавцем проценти за користування кредитом у порядку, передбаченому цим договором. Кредит надається у сумі 18 000,00 гривень, строком на 365 днів, базовий період 30 днів, тип процентної ставки фіксована, знижена процентна ставка 1,45% в день, стандартна процентна ставка 1,45% в день.
Укладення договору та отримання відповідачем кредитних коштів в розмірі 18 000,00 грн підтверджується правилами відкриття кредитної лінії (надання споживчих кредитів), затвердженими наказом ТОВ «Укр Кредит Фінанс» від 28.05.2024 року №51-П, паспортом споживчого кредиту, таблицею обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором №1405-2651 (Графік платежів за Договором) відповідно до Методики Національного банку України, договором про відкриття кредитної лінії від 06 червня 2024 року №1405-2651, які підписані відповідачем ОСОБА_1 за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором (одноразовим паролем) A2810, довідкою про перерахування суми кредиту від 06 червня 2024 року №1405-2651, квитанцією АТ КБ «ПриватБанк» про перерахування коштів від ТОВ «Укр Кредит Фінанс» через систему платежів LiqPay. 
Згідно з розрахунком заборгованості за договором №1405-2651 від 06 червня 2024 року станом на 18 березня 2026 року розмір заборгованості становить 91 580,82 грн, з яких: 16 710,12 грн прострочена заборгованість за кредитом; 74 870,70грн прострочена заборгованість за нарахованими процентами.
Позивачем заявлена вимога про стягнення з відповідача ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором від 06 червня 2024 року №1405-2651 у розмірі 71 496,18 грн, з яких: 16 710,12 грн прострочена заборгованість за кредитом, 54 786,06 грн прострочена заборгованість за нарахованими процентами з уразуванням прогшрами лояльності.
За змістом статей 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Згідно зі статтею 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Електронний договір домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі (пункт 5 частини 1 статті 3 Закону України «Про електронну комерцію»).
Згідно з частиною 12 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронні документи (повідомлення), пов`язані з електронним правочином, можуть бути подані як докази сторонами та іншими особами, які беруть участь у судовому розгляді справи.
Згідно з пунктом 2 частини 1 статті 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.
Отже, чинне законодавство України надає можливість укладати кредитні договори у формі електронного документу з використанням електронних підписів сторонами.
У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Статтею 527 ЦК України передбачено, що боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час.
Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Відповідно до статті 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення.
Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Згідно зі статтею 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то у разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього кодексу.
10 червня 2017 року набрав чинності Закону України «Про споживче кредитування», який визначає загальні правові та організаційні засади споживчого кредитування в Україні.
Положеннями частини четвертої статті 16 Закону України «Про споживче кредитування» визначено, що у разі затримання споживачем сплати частини споживчого кредиту та/або процентів щонайменше на один календарний місяць, а за споживчим кредитом, забезпеченим іпотекою, та за споживчим кредитом на придбання житла щонайменше на три календарні місяці кредитодавець має право вимагати повернення споживчого кредиту, строк виплати якого ще не настав, в повному обсязі, якщо таке право передбачене договором про споживчий кредит.
Кредитодавець зобов`язаний у письмовій формі повідомити споживача про таку затримку із зазначенням дій, необхідних для усунення порушення, та строку, протягом якого вони мають бути здійснені.
Якщо кредитодавець відповідно до умов договору про споживчий кредит вимагає здійснення платежів, строк сплати яких не настав, або повернення споживчого кредиту, такі платежі або повернення споживчого кредиту здійснюються споживачем протягом 30 календарних днів, а за споживчим кредитом, забезпеченим іпотекою, та за споживчим кредитом на придбання житла 60 календарних днів з дня одержання від кредитодавця повідомлення про таку вимогу. Якщо протягом цього періоду споживач усуне порушення умов договору про споживчий кредит, вимога кредитодавця втрачає чинність.
У постанові від 27 березня 2019 року у справі № 521/21255/13-ц (провадження № 14-600цс18) Велика Палата Верховного Суду зробила висновок, що боржник зобов`язаний виконати його обов`язок відповідно до умов договору. Тобто, порушивши права або законні інтереси кредитора, боржник зобов`язаний поновити їх, не чекаючи на повідомлення (вимогу) про дострокове повернення кредиту чи на звернення до суду з відповідним позовом. Враховуючи приписи статей 526, 527 і 530 ЦК України, направлення повідомлення (вимоги) про дострокове повернення кредиту стосується загального порядку досудового врегулювання відповідних спорів. Невиконання кредитором обов`язку з направлення такого повідомлення (вимоги) не означає відсутність порушення його прав, а тому він може вимагати у суді виконання боржником обов`язку з дострокового повернення кредиту.
В постанові від 26 травня 2020 року у справі № 638/13683/15-ц (провадження № 14-680цс19) Велика Палата Верховного Суду зазначила, що, визначаючи зміст правовідносин, які виникли між сторонами кредитного договору, суди повинні встановити: на які потреби було надано кредит, чи здійснювалось кредитування з метою задоволення боржником особистих економічних та побутових потреб. Установивши, що кредитування здійснювалось на споживчі потреби, суд повинен застосувати до встановлених правовідносин законодавство щодо захисту прав споживачів.
Судом встановлено, що кредитний договір від 06 червня 2024 року № 1405-2651, укладений між ТОВ «Укр Кредит Фінанс» та ОСОБА_1 , є споживчим, оскільки його положеннями передбачено, що сторони у своїх взаємодіях керуються положеннями, зокрема, Закону України «Про споживче кредитування», а позичальник виступає споживачем у відповідних правовідносинах.
Сторони в договорі погодили розмір та порядок нарахування і сплати відсотків за користування кредитом.
Відповідно до вищезазначеного договору, відповідач отримав кредит у розмірі 18 000,00 грн.
Відповідач здійснив часткову оплату в рахунок погашення заборгованості за Кредитним договором №1405-2651 від 06.06.2024 року, шляхом здійснення платежів, про що зазначено у розрахунку заборгованості за Кредитним договором, а саме: 04.07.2024 р. в сумі 10530,00 грн. та 31.07.2024 р. в сумі 7973,82 грн.
В подальшому відповідач умови договору порушив, внаслідок чого виникла заборгованість у сумі 71 496,18 грн, з яких: 16 710,12 грн прострочена заборгованість за кредитом, 54 786,06 грн прострочена заборгованість за нарахованими процентами з урахуванням програми лояльності для споживачів фінансових послуг ТОВ «Укр Кредит Фінанс».
Враховуючи факт отримання відповідачем кредитних коштів, суд дійшов висновку, що позовні вимоги, у частині стягнення простроченої заборгованості за кредитом, є обґрунтованими та підлягають задоволенню.
Вирішуючи питання про стягнення процентів за кредитним договором суд приходить до наступних висновків.
24 грудня 2023 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», яким було внесено зміни до ряду законів, зокрема до Закону України «Про споживче кредитування».
Так, положеннями ч.ч. 4, 5 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування» установлено, що денна процентна ставка розраховується у процентах за формулою:
ДПС = (ЗВСК/ЗРК)/t х 100 %, де
ДПС – денна процентна ставка;
ЗВСК – загальні витрати за споживчим кредитом;
ЗРК – загальний розмір кредиту;
t – строк кредитування у днях.
Максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 %.
Тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», установити, що максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати:
протягом перших 120 днів – 2,5 %;
протягом наступних 120 днів – 1,5 % (п. 17 розділу IV «Прикінцеві та перехідні положення ЗУ «Про споживе кредитування»).
Згідно з частиною п`ятою статті 12 Закону України «Про споживче кредитування», умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними.
Таким чином, оскільки договір про відкриття кредитної лінії № 1405-2651 між сторонами було укладено 06 червня 2024 року, тобто після набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», нарахування відсотків має здійснюватися відповідно до положень статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» з урахуванням пункту 17 «Прикінцевих та перехідних положень» Закону.
Відповідно до умов кредитування, передбачених договором про відкриття кредитної лінії від 06 червня 2024 року № 1405-2651, загальний розмір кредиту становить 18 000,00 гривень; дата видачі кредиту: 06 червня 2024 року; базовий період 30 календарних днів; строк кредитування 365 календарних; дата повернення кредиту: 05 червня 2025 року.
Таким чином, згідно з Законом України «Про споживче кредитування», розмір відсоткової ставки мав становити: у період з 06 червня 2024 року по 20 серпня 2024 року (76 день) не більше 1,5 %, з 21 серпня 2024 року до 05 червня 2025 року (289 днів) не більше 1 %.
Відповідно до умов кредитування, передбачених договором про відкриття кредитної лінії від 06 червня 2024 року № 1405-2651, відповідачу встановлені наступні відсоткові ставки: стандартна процентна ставка 1,45% за кожен день користування кредитом (вказана процентна ставка застосовується протягом всього строку дії цього договору, за виключенням строку використання позичальником права користування кредитом за зниженою ставкою), знижена процентна ставка 1,45% за кожен день користування кредитом. 
Відповідно до розрахунку заборгованості за договором № 1405-2651 від 06 червня 2024 року, станом на 18 березня 2026 року, розмір заборгованості за нарахованими кредитодавцем відсотками складає 74 870,70 грн з урахуванням часткового погашення заборгованості, та разом з урахуванням програми лояльності становить 54 786,06 грн.
Позивач при зверненні до суду просив стягнути з відповідача прострочену заборгованість за нарахованими процентами за договором про відкриття кредитної лінії від 06 червня 2024 року № 1405-2651 у загальному розмірі 71 496,18 грн.
Разом з тим, судом було проведено розрахунок заборгованості за процентами по договору про відкриття кредитної лінії від 06 червня 2024 року № 1405-2651 з урахуванням вищенаведених положень Закону України «Про споживче кредитування».
Перевіряючи обґрунтованість та правильність нарахування Позивачем процентів за користування кредитними коштами, суд виходить з наступного розрахунку, проведеного з урахуванням умов Договору та вимог закону щодо обмеження максимального розміру денної процентної ставки:
Нарахування процентів за весь період користування кредитом (365 днів) здійснюється поетапно, виходячи з фактичного залишку основного боргу та встановлених часових меж дії законодавчих обмежень:
за період з 06.06.2024 р. по 03.07.2024 р. (28 дні): 
18 000,00 грн ? 1,45% = 7 308,00 грн;
за період з 04.07.2024 р. по 30.07.2024 р. (27 дні): 
17739,00 грн ? 1,45% = 6944,82 грн;
за період з 31.07.2024 р. по 20.08.2024 р. (21 дні): 
16710,12 грн ? 1,45% = 5088,23 грн;
за період з 21.08.2024 р. по 05.06.2025 р. (289 днів, з урахуванням обмеження денної ставки згідно з п. 17 розд. IV ЗУ «Про споживче кредитування»): 
16710,12 грн ? 1% = 48 292,25 грн.
Таким чином, загальна сума нарахованих процентів за весь строк дії Договору становить 67 633,30 грн.
Водночас позивач просив стягнути з відповідача ОСОБА_1 прострочену заборгованість за нарахованими процентами у розмірі 54 786,06 грн, що не перевищує суми, визначеної судом. За таких обставин суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог ТОВ «Укр Кредит Фінанс» у повному обсязі.
З огляду на вищезазначене, суд дійшов висновку, що з відповідача на користь позивача слід стягнути заборгованість за договором про відкриття кредитної лінії від 06 червня 2024 року № 1405-2651 у розмірі 71 496,18 грн, з яких: 16 710,12 грн прострочена заборгованість за кредитом, 54 786,06  грн прострочена заборгованість за нарахованими процентами.».
Позивач повідомив про наявність судових витрат пов`язаних зі сплатою судового збору в розмірі 2662,40 грн.
Витрати зі сплати судового збору підтверджуються копією платіжної інструкції від 06 квітня 2026 року №22662 на суму 2662,40 грн (а.с. 9).
Відповідно до статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У зв`язку із повним задоволенням позову, на користь позивача з відповідача підлягає стягненню документально підтверджених витрат, понесених у зв`язку зі сплатою судового збору, у розмірі 2662,40 грн.
Керуючись ст.ст. 509, 512, 514, 526, 527, 530, 599, 610, 611, 1054 ЦК України, ст.ст. 12, 76-81, 83, 141, 263, 264, 265, 273, 280-282, 352, 354 ЦПК України, суд, -
УХВАЛИВ:
Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» до ОСОБА_1  про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» (адреса: бульвар Лесі Українки 26, офіс 407, м. Київ, 01133, код ЄДРПОУ 38548598) суму заборгованості за кредитним договором від 06 червня 2024 №1405-2651 станом на 18.03.2026 у розмірі 71 496 (сімдесят одна тисяча чотириста дев`яносто шість) гривень 18 копійок, з яких: прострочена заборгованість за кредитом 16 710,12 гривень; прострочена заборгованість за нарахованими процентами 54 786,06 гривень.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» (адреса: бульвар Лесі Українки 26, офіс 407, м. Київ, 01133, код ЄДРПОУ 38548598), на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» (адреса: 01133, м. Київ, бульвар Лесі Українки, буд. 26, офіс 407, код ЄДРПОУ 38548595) судовий збір в розмірі 2662 (дві тисячі шістсот шістдесят дві) гривні 40 копійок.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя	  	О.  А.  Городівський