З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
704/1819/25
28.05.2026 року м. Тальне 
Тальнівський районний суд Черкаської області в складі:
головуюча-суддя: Воронкова І.Г.
секретар судового засідання: Джуська Л.О.
за участю прокурора Биченка М.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Тальне цивільну справу за позовом Першого заступника керівника Звенигородської окружної прокуратури Черкаської області в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області до ОСОБА_1 про примусове припинення права власності на земельну ділянку шляхом її конфіскації,
встановив:
До Тальнівського районного суду надійшла дана позовна заява, в якій позивач просить припинити право власності ОСОБА_1 на земельну ділянку площею 2,66 га з кадастровим номером 7124081200:01:001:179 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Вишнопільської сільської ради Тальнівського району Черкаської області, шляхом її конфіскації на користь держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області та продажу на земельних торгах, з виплатою ціни проданої земельної ділянки, за вирахуванням витрат, пов`язаних з її продажом, ОСОБА_1 . 
В підтвердження своїх позовних вимог прокурор пояснив, що ОСОБА_1 , як іноземець, зобов`язаний був протягом року з дати набуття права власності на вказану земельну ділянку відчужити її, однак цього не зробив.
В судовому засіданні прокурор підтримав позовні вимоги, просив їх задовольнити та ухвалити заочне рішення.
Представник позивача Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області подав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, не заперечує щодо заочного розгляду справи.
Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, про день та час слухання справи повідомлений належним чином, про причини неявки в судове засідання суд не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи чи розгляд справи за його відсутності суду не подавав.
Враховуючи вимоги ч. 1 ст. 280 ЦПК України, а також беручи до уваги згоду представника позивача на розгляд справи за відсутності відповідача, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів.
Суд, заслухавши пояснення прокурора, перевіривши матеріали справи в межах наданих суду доказів, вважає що позовна заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , код ДРФО НОМЕР_1 , будучи громадянином російської федерації, є власником земельної ділянки з кадастровим номером 7124081200:01:001:179, площею 2,66 га, розташованої в адміністративних межах Тальнівської ОТГ Звенигородського району (а.с. 15-16).
Відповідно до відповідді Державної міграційної служби України департамент з питань громадянства, паспортизації та реєстрації - 15.03.2000 року ВПР і МР УМВС України в Черкаській області громадянину російської федерації ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , оформлено посвідку на постійне проживання серії НОМЕР_2 . Відомостей про реєстрацію місця проживання ОСОБА_1 не встановлено (а.с. 28).
Факт відсутності у відповідача громадянства України підтверджується листами департаменту з питань громадянства, паспортизації а реєстрації ДМС України Центрально-південного міжрегіонального управління ДМС України. 
Земельна ділянка передана у приватну власність ОСОБА_1 згідно з державним актом на право приватної власності на землю серії ІІ-ЧР № 051723, виданого 01.02.2002 р. Вишнопільською сільською радою народних депутатів на підставі рішення цієї ж ради від 30.01.2002 № 20/2 та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 715 (а.с. 15-16).
Статтями 13, 14 Конституції України визначено, що земля є об`єктом права власності Українського народу, від імені якого права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією. Земля є основним національним багатством, що знаходиться під особливою охороною держави.
Ч. 2, 3 ст. 78 Земельного кодексу України передбачено, що право власності на землю набувається та реалізується на підставі Конституції України, Земельного кодексу України, а також інших законів, що видаються відповідно до них. Земля в Україні може перебувати у приватній, комунальній та державній власності.
Суб`єктами права приватної власності на землю згідно зі ст. 80 Земельного кодексу України визначено громадян України та юридичних осіб.
Проте, з урахуванням змісту ч. 2 ст. 81 та інших норм Земельного кодексу України, суб`єктами права приватної власності на землю визнаються також іноземні громадяни та особи без громадянства.
Земельним кодексом України чітко визначені підстави набуття права власності на землі іноземцями та особами без громадянства.
Зокрема, іноземні громадяни та особи без громадянства відповідно до ч. 2 ст. 81 Земельного кодексу України можуть набувати права власності на земельні ділянки несільськогосподарського призначення в межах населених пунктів, а також на земельні ділянки несільськогосподарського призначення за межами населених пунктів, на яких розташовані об`єкти нерухомого майна, що належать їм на праві приватної власності.
Згідно з ч. 3 ст. 81 Земельного кодексу України іноземці та особи без громадянства можуть набувати права власності на земельні ділянки відповідно до ч. 2 цієї статті у разі:
а) придбання за договором купівлі-продажу, ренти, дарування, міни, іншими цивільно-правовими угодами; б) викупу земельних ділянок, на яких розташовані об`єкти нерухомого майна, що належать їм на праві власності; в) прийняття спадщини.
Відповідно до ч. 5 ст. 22 Земельного кодексу України: набуття у власність земельних ділянок сільськогосподарського призначення здійснюється з урахуванням вимог статті 130 цього Кодексу, а саме: іноземцям, особам без громадянства та юридичним особам заборонено набувати частки у статутному (складеному) капіталі, акції, паї, членство у юридичних особах (крім як у статутному (складеному) капіталі банків), які є власниками земель сільськогосподарського призначення. Цей абзац втрачає чинність за умови та з дня схвалення на референдумі рішення, визначеного абзацом восьмим цієї частини (абз. 3 ч. 1 ст. 130 ЗК України).
Проаналізувавши вищевказані положення Земельного кодексу України, можливо зробити висновок, що іноземні громадяни та особи без громадянства можуть набувати право власності на земельні ділянки несільськогосподарського призначення на підставі цивільно-правових угод та прийняття спадщини, а на землі сільськогосподарського призначення лише шляхом прийняття спадщини, інших підстав для отримання земель сільськогосподарського призначення у власність даною категорією громадян не передбачено.
З системного аналізу норм земельного законодавства можна зробити висновок, що землі сільськогосподарського призначення на постійній основі можуть належати тільки громадянам України.
Однією з підстав припинення права власності на земельну ділянку за ст. 140 Земельного кодексу України є конфіскація за рішенням суду.
Ч. 5 ст. 41 Конституції України визначено, що конфіскація майна може бути застосована виключно за рішенням суду у випадках, обсязі та порядку, встановлених законом.
П. 10 ч. 1 ст. 346 Цивільного кодексу України визначено конфіскацію як одну з підстав припинення права власності.
Згідно зі ст. 356 Цивільного кодексу України до особи може бути застосовано позбавлення права власності на майно за рішенням суду як санкція за вчинення правопорушення (конфіскація) у випадках, встановлених законом.
Ст. 145 Земельного кодексу України встановлено вимогу припинення права власності на земельну ділянку особи, якій земельна ділянка не може належати на праві власності.
Так, відповідно до ч. 1 ст. 145 Земельного кодексу України, якщо до особи переходить право власності на земельну ділянку, яка за цим Кодексом не може перебувати в її власності, ця ділянка підлягає відчуженню її власником протягом року з моменту переходу такого права.
Аналогічно за змістом ч. 4 ст. 81 Земельного кодексу України землі сільськогосподарського призначення, прийняті у спадщину іноземцями, а також особами без громадянства, протягом року підлягають відчуженню.
Згідно з ч. 2 ст. 145 Земельного кодексу України у випадках, коли земельна ділянка цією особою протягом встановленого строку не відчужена, така ділянка підлягає конфіскації за рішенням суду.
Ч. 4 ст. 145 Земельного кодексу України визначено, що позов про конфіскацію земельної ділянки подається до суду органом, що здійснює державний контроль за використанням та охороною земель. Конфіскована земельна ділянка за рішенням суду підлягає продажу на земельних торгах. Ціна проданої на земельних торгах земельної ділянки, за вирахуванням витрат, пов`язаних з її продажем, виплачується її колишньому власнику.
Враховуючи те, що право власності відповідно до ст. 125 ЗК України виникає після одержання власником документа, що посвідчує право власності на земельну ділянку, та його державної реєстрації, після чого на зазначені правовідносини повністю поширюються гарантії права власності, то обчислення річного строку «добровільного» відчуження слід починати від часу реєстрації іноземним громадянином чи особою без громадянства права приватної власності на земельну ділянку.
З досліджених судом доказів є очевидним, що відповідач протягом року з дня набуття права власності на спірну земельну ділянку не вчинив жодних дій для її відчуження, а тому позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню у повному обсязі.
Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України стягненню з відповідача на користь Черкаської обласної прокуратури підлягає сплачений судовий збір.
Керуючись ст.ст. 264-265 ЦПК України, суд

ухвалив:
Позов задовольнити.
Припинити право власності ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , код ДРФО НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , посвідка на постійне проживання серії НОМЕР_2 , видана ВПР і МР УМВС України в Черкаській області 15.03.2000) на належну йому на підставі державного акта на право приватної власності на землю серії ІІ-ЧР № 051723, виданого 01.02.2002 Вишнопільською сільською радою народних депутатів, земельну ділянку з кадастровим номером 7124081200:01:001:179, площею 2,66 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Вишнопільської сільської ради Тальнівського району Черкаської області (наразі – Тальнівська територіальна громада), шляхом її конфіскації на користь держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області (код ЄДРПОУ 39765890, адреса: вул. Смілянська, 131, м. Черкаси, 18008) та продажу на земельних торгах, з виплатою ціни проданої земельної ділянки, за вирахуванням витрат, пов`язаних з її продажом, ОСОБА_1 .
Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь Черкаської обласної прокуратури в сумі 2422 грн. 40 коп.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України.
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Черкаського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: І.Г. Воронкова