ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м У к р а ї н и

16 червня 2026 року 	м. Дніпро	справа № 160/27473/24	

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді Сафронової С.В. (доповідач),
суддів: Коршуна А.О., Чепурнова Д.В., 

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11.03.2025 року в адміністративній справі №160/27473/24 за позовом  ОСОБА_1 до  Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області, Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,- 

ВСТАНОВИВ:

15.10.2024 до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, в якій позивач просить суд:
-визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області від 19.06.2024 №047050010050 «Про відмову в призначенні пенсії»;
-зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 період навчання з 01.09.1981 до 11.05.1982, період роботи з 06.01.2003 до 20.02.2004, період роботи за Списком №2 з 11.05.1985 до 27.02.1987, з 06.04.1987 до 04.04.1994, з 11.02.1997 до 01.03.1998, з 02.03.1998 до 18.01.1999, період роботи по Списку №1 з 01.01.1992 до 04.04.1994, з 11.02.1997 до 01.03.1998 та призначити ОСОБА_1 пенсію за віком з 10 червня 2024 року.
В обґрунтування заявлених позовних вимог позивачем зазначено, що 10 червня 2024 року він звернувся до територіального органу Пенсійного фонду України із заявою про призначення пенсії на пільгових умовах за Списком №1. Проте, Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області прийняло рішення №047050010050 від 19.06.2024 про відмову позивачу у призначенні пенсії у зв`язку з тим, що він не має достатнього пільгового стажу. Також, позивач вказує, що відповідачем протиправно не зараховано до страхового стажу деякі періоди його трудової діяльності. Рішення про відмову у призначенні пенсії позивач вважає протиправним, тому і звернувся з цим позовом до суду.
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11.03.2025 року в адміністративній справі №160/27473/24 задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області від 19.06.2024 №047050010050 про відмову ОСОБА_1 в призначенні пенсії. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 період навчання з 01.09.1981 до 11.05.1982, період роботи з 06.01.2003 до 20.02.2004, період роботи за Списком №2: з 11.05.1985 до 27.02.1987, з 06.04.1987 до 04.04.1994, з 11.02.1997 до 01.03.1998, з 02.03.1998 до 18.01.1999, період роботи по Списку №1: з 01.01.1992 до 04.04.1994, з 11.02.1997 до 01.03.1998. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 10.06.2024 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах. У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення суду та прийняти нову постанову, якою у задоволенні позову відмовити.
Відповідно до частини 1 статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.
Суд, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, здійснюючи апеляційний перегляд у межах доводів та вимог апеляційної скарги, відповідно до частини 1 статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України, встановив наступне.
ОСОБА_1 , громадянин України, ІНФОРМАЦІЯ_1 .
10.06.2024 року ОСОБА_1 звернувся до територіального органу Пенсійного фонду України із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1.
Вік заявника на момент звернення до територіального органу пенсійного фонду становив 60 років, страховий стаж 25 років 04 місяці 14 днів. Пільговий стаж за Списком №1 становить 02 роки 09 місяців 10 днів.
Розглянувши подані позивачем документи, Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області 19.06.2024 прийняло рішення №047050010050 про відмову в призначенні позивачу пенсії. В обґрунтування відмови у призначені пенсії відповідач зазначив, що за результатами розгляду вказаної заяви та поданих документів не було зараховано до пільгового стажу роботи позивача період навчання з 01.09.1981 до 11.05.1982 та наступні періоди трудової діяльності: з 06.01.2003 до 20.02.2004, з 11.05.1985 до 27.02.1987, з 06.04.1987 до 04.04.1994, з 11.02.1997 до 01.03.1998, з 02.03.1998 до 18.01.1999, з 01.01.1992 до 04.04.1994, з 11.02.1997 до 01.03.1998.
Вважаючи протиправним рішення від 19.06.2024 №047050010050 про відмову у призначені пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1, позивач звернувся до суду.
Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та фактам, здійснюючи апеляційний перегляд у межах доводів та вимог апеляційної скарги, відповідно до частини 1 статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.
Перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, правильність встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та застосування норм права, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги.
Судом першої інстанції правильно встановлено, що позивачем на підтвердження спірних періодів роботи та навчання надано належні та допустимі докази, зокрема трудову книжку, архівні довідки, уточнюючі довідки підприємств та інші документи, які містять відомості щодо характеру та умов виконуваної роботи.
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що відсутність окремих реквізитів у дипломі про освіту, а саме підпису голови екзаменаційної комісії, сама по собі не може бути підставою для незарахування періоду навчання до страхового стажу, оскільки факт навчання підтверджується сукупністю інших наявних у справі доказів.
Також правильним є висновок суду щодо необхідності зарахування до страхового стажу періоду роботи позивача з 06.01.2003 по 20.02.2004. Відсутність відомостей у реєстрі застрахованих осіб або несплата роботодавцем страхових внесків не може покладати негативні наслідки на працівника та позбавляти його права на зарахування фактично відпрацьованого часу до страхового стажу.
Щодо спірних періодів роботи, які підлягають зарахуванню до пільгового стажу за Списками №1 та №2, колегія суддів зазначає, що суд першої інстанції надав належну оцінку поданим позивачем документам та обґрунтовано дійшов висновку про безпідставність відмови пенсійного органу у врахуванні відповідних періодів.
Доводи апеляційної скарги фактично зводяться до повторення позиції відповідача, викладеної у відзиві на позовну заяву, якій суд першої інстанції надав належну правову оцінку. Будь-яких нових обставин чи доказів, які б спростовували висновки суду, апеляційна скарга не містить.
Колегія суддів враховує, що відповідно до статті 44 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» органи Пенсійного фонду наділені повноваженнями щодо витребування додаткових документів та перевірки їх достовірності. Водночас недоліки в оформленні окремих документів або сумніви пенсійного органу щодо їх змісту не можуть автоматично свідчити про відсутність у особи права на зарахування відповідних періодів стажу без належної перевірки таких відомостей.
Разом із тим суд першої інстанції правильно визначив спосіб захисту порушеного права позивача, зобов`язавши відповідача повторно розглянути заяву про призначення пенсії з урахуванням висновків суду. Призначення пенсії належить до дискреційних повноважень органів Пенсійного фонду України, тому суд обґрунтовано не підміняв собою відповідний орган та не вирішував питання про безпосереднє призначення пенсії.
За таких обставин колегія суддів дійшла висновку, що рішення суду першої інстанції ухвалене з додержанням норм матеріального та процесуального права, а наведені в апеляційній скарзі доводи не спростовують його законності та обґрунтованості.
Керуючись статтями 242, 308, 311, 315, 316, 321, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області залишити без задоволення. Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11 березня 2025 року у справі №160/27473/24 залишити без змін.
Постанова Третього апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів у порядку, встановленому статтями 328– 329 КАС України.

Головуючий - суддя С.В. Сафронова 

суддя А.О. Коршун 

суддя Д.В. Чепурнов