ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД  РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ	

26 червня 2026 року	Справа №160/8368/26 	
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Бухтіярової М.М.
розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) у місті Дніпрі адміністративну справу за позовною заявою Дніпровського державного університету внутрішніх справ до ОСОБА_1 , за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог: Головне управління Національної поліції в Дніпропетровській області, про стягнення заборгованості, -
ВСТАНОВИВ:
До Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Дніпровського державного університету внутрішніх справ до ОСОБА_1 (далі – відповідач), за участі третьої особи, що не заявляє самостійних вимог: Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області, в якій позивач просить:
-стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (ІПН НОМЕР_1 ) на користь держави в особі центрального органу виконавчої влади МВС України в особі його структурного підрозділу Дніпровського державного університету внутрішніх справ (код ЄДРПОУ 08571446, р/р UA 268201720313221003201017468, банк одержувача ДКСУ м. Київ, МФО 820172) витрати, пов`язані з його утриманням у Дніпровському державному університеті внутрішніх справ, у розмірі 87592 грн. 17 коп. (вісімдесят сім тисяч п`ятсот дев`яносто дві грн, 17 коп).
В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що ОСОБА_1 здобував вищу освіту у Дніпровському державному університеті внутрішніх справ з 2021 року по 2024 рік. Наказом Дніпропетровського державного університету внутрішніх справ від 19.07.2021 № 158 о/с відповідача зараховано курсантом першого курсу ДДУВС на денну форму навчання за державним замовленням та присвоєно спеціальне звання «рядовий поліції». 09.08.2021 на виконання вимог ст. 74 Закону України «Про Національну поліцію» між відповідачем, ДДУВС та Головного управління Національної поліції України в Дніпропетровській області укладено Контракт № 10027 про здобуття освіти у ДДУВС. Згідно з наказом ДДУВС від 12.04.2024 № 285 о/с відповідач, як випускник ДДУВС, був направлений у розпорядження до ГУНП в Дніпропетровській області для призначення на посади згідно з отриманим фахом. Наказом ГУНП в Дніпропетровській області від 12.04.2024 № 397 о/с відповідача призначити переведених після закінчення ДДУВС на посаду оперуповноваженого сектору кримінальної поліції відділення поліції № 3 Синельниківського районного управління поліції. Наказом ГУНП в Дніпропетровській області від 13.06.2025 № 808 о/с відповідача відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 65 ЗУ «Про Національну поліцію» перемістити на посаду інспектора сектору реагування патрульної поліції відділення поліції № 3 Синельниківського районного управління поліції. 05.11.2025 відповідач звернувся до керівництва ГУНП в Дніпропетровській області з рапортом про звільнення зі служби в Національній поліції за власним бажанням. 29.12.2025 відповідач повторно звернувся до керівництва ГУНП в Дніпропетровській області з рапортом про звільнення зі служби в Національній поліції за власним бажанням. Наказом ГУНП в Дніпропетровській області від 05.02.2026 № 178 о/с відповідача звільнено зі служби в поліції за п.7 ч 1 ст. 77 (за власним бажанням) Закону України «Про Національну поліцію». Відповідно до положень ст. 74 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейські, звільнені зі служби в поліції протягом трьох років після закінчення вищих навчальних закладах із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських з будь-яких підстав, крім звільнення зі служби в поліції на підставі підпунктів 2, 4 частини першої статті 77 цього Закону, відшкодовують Міністерству внутрішніх справ України витрати, пов`язані з їх утриманням у закладі вищої освіти, в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Таким чином, у зв`язку зі звільненням зі служби в поліції за власним бажанням Закону України «Про Національну поліцію», відповідачем порушено вимоги Контракту № 10027, а тому він зобов`язаний відшкодувати витрати пов`язанні з його утриманням в ДДУВС. Однак сума витрат добровільно не відшкодована відповідачем, що зумовило звернення до суду із цим позовом.
Судом здійснено запит щодо зареєстрованого місце проживання відповідача.
13.04.2026 від Виконавчого комітету Шахтарської міської ради надійшла запитувана інформація.
Ухвалою суду від 17.04.2026 прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження в адміністративній справі №160/8368/25, справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи (у письмовому провадженні), а також встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання цієї ухвали, третій особі - строк для надання пояснень щодо позову або відзиву протягом десяти днів з дня їх отримання.
Копія ухвали суду від 17.04.2026 надіслана позивачу, третій особі через підсистему «Електронний суд» та доставлена в електронний кабінет (довідки про доставку електронного листа); відповідачу копія ухвали суду надіслана засобами поштового зв`язку.
12.05.2026 на адресу суду повернувся конверт з поштовим відправленням, яким на адресу відповідача надсилалася вказана ухвала суду, з відміткою поштового відділення про невручення. При цьому адреса, на яку здійснено відправлення судом, збігається з адресою зареєстрованого місця проживання відповідача.
Відповідно до пунктів 4, 5 частини шостої статті 251 Кодексу адміністративного судочинства України (далі – КАС України) днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.
При цьому, згідно з частиною 11 статті 126 КАС України розписку про одержання повістки (повістку у разі неможливості вручити її адресату чи відмови адресата її одержати) належить негайно повернути до адміністративного суду. У разі повернення поштового відправлення із повісткою, яка не вручена адресату з незалежних від суду причин, вважається, що така повістка вручена належним чином.
Як наслідок, застосовуючи по аналогії закону до спірних правовідносин частину 11 статті 126 КАС України, враховуючи положення частини першої статті 131 КАС України, а також те, що направлену відповідачеві копію ухвали суду про відкриття провадження у справі повернуто до суду з незалежних від суду причин, відповідач є таким, що належним чином повідомлений про розгляд справи.
Аналогічна правова позиція викладена в ухвалі Верховного Суду від 23.10.2019 у справі №804/575/18.
28.04.2026 від третьої особи надійшли пояснення, у якому Головним управлінням повідомлено, що відповідач проходив публічну службу в Національній поліції України з 2021 по 2024 рік. Наказом ДДУВС від 19.07.2021 № 158 о/с відповідача зараховано курсантом першого курсу ДДУВС на денну форму навчання за державним замовленням та присвоєно спеціальне звання «рядовий поліції». 09.08.2021 між відповідачем, ДДУВС та ГУНП укладено Контракт № 10027 про здобуття освіти у ДДУВС. Згідно з наказом ДДУВС від 12.04.2024 № 285 о/с відповідач, як випускник ДДУВС, був направлений у розпорядження до ГУНП для призначення на посади згідно з отриманим фахом. Наказом ГУНП від 12.04.2024 № 397 о/с відповідача призначити переведених після закінчення ДДУВС на посаду оперуповноваженого сектору кримінальної поліції відділення поліції № 3 Синельниківського районного управління поліції. Наказом ГУНП від 13.06.2025 № 808 о/с відповідача відповідно до п.2 ч.1 ст. 65 ЗУ «Про Національну поліцію» перемістити на посаду інспектора сектору реагування патрульної поліції відділення поліції № 3 Синельниківського районного управління поліції. 05.11.2025 Відповідач звернувся до керівництва ГУНП з рапортом про звільнення зі служби в Національній поліції за власним бажанням. 29.12.2025 відповідач повторно звернувся до керівництва ГУНП з рапортом про звільнення зі служби в Національній поліції за власним бажанням. Наказом ГУНП від 05.02.2026 № 178 о/с відповідача звільнено зі служби в поліції. Отже, відповідач зобов`язаний відшкодувати Міністерству внутрішніх справ України в особі ДДУВС витрати, пов`язані з утриманням у вищому навчальному закладі, відповідно до частини 4 статті 74 Закону України «Про Національну поліцію» та Порядку відшкодування особами витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 12 квітня 2017р. № 261. Відповідачем не сплачено жодної частки від загальної суми витрат, пов`язаних з його утриманням у ДДУВС. У зв`язку із зазначеним, порушене право Позивача підлягає захисту шляхом стягнення з відповідача такої заборгованості. Таким чином, позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки відповідачем не були виконанні взяті на себе зобов`язання за Контрактом №10027.
Відповідач своїм правом подати відзив на позов не скористався.
За приписами частини шостої статті 162 КАС України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Відповідно до частини п`ятої та восьмої статті 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, при розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.
З урахуванням викладеного, розгляд справи судом здійснено у порядку письмового провадження за наявними у ній матеріалами та доказами.
Згідно з частиною п`ятою статті 250 КАС України датою ухвалення судового рішення у порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.
Дослідивши матеріали справи та надані докази, проаналізувавши зміст норм матеріального та процесуального права, що регулюють спірні правовідносини, суд доходить висновку про задоволення позовних вимог, з огляду на наступне.
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , документований паспортом громадянина України НОМЕР_2 , виданого 15.06.2022, орган що видав 1238, зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .
Наказом ректора Дніпропетровського державного університету внутрішніх справ від 19.07.2021 №158 о/с ОСОБА_1 з 09 серпня 2021 року прийнято на службу в поліцію та зараховано на навчання на посаду курсанта першого курсу Дніпропетровського державного університету внутрішніх справ з присвоєнням спеціального звання «рядовий поліції» на факультет підготовки фахівців для підрозділів кримінальної поліції по ГУНП в Дніпропетровській області.
09.08.2021 між Дніпропетровським державним університетом внутрішніх справ (виконавець), Головним управлінням Національної поліції в Дніпропетровській області (замовник) та рядовим поліції ОСОБА_1 укладено Контракт №10027 про здобуття освіти в Дніпропетровському державному університеті внутрішніх справ, предметом якого є підготовка за державним замовленням на денній формі навчання здобувача ступеня вищої освіти бакалавра за спеціальністю 262 «Правоохоронна діяльність» (далі – Контракт).
За умовами, визначеними у пунктах 2.4.1, 2.1.6 Контракту №10027, виконавець зобов`язується, зокрема, забезпечити відповідача харчуванням, речовим майном та грошовим утриманням за нормами, затвердженими нормативно-правовими актами МВС України, Національної поліції України; після відрахування (закінчення навчання) затвердити довідку-розрахунок витрат, пов`язаних з її утриманням у виконавця, за весь термін навчання.
Замовник, у відповідно до положень Контракту, зобов`язується призначити особу, яка прибула за направленням, на посаду, визначену комісією з персонального розподілу у порядку, встановленому законодавством, про що у місячний термін повідомити виконавця; в разі звільнення особи до відпрацювання нею 3-х років після закінчення навчання видати їй повідомлення із зобов`язанням відшкодувати витрати, пов`язані з її утриманням у виконавця під час навчання. 
Згідно з пунктами 2.3.4.-2.3.5. Контракту відповідач взяв на себе зобов`язання після закінчення навчання в строк прибути до місця призначення, визначеного у направленні на роботу, приступити до виконання службових обов`язків за відповідною посадою та відпрацювати не менше трьох років; у разі дострокового розірвання контракту чи звільнення зі служби в поліції протягом трьох років після закінчення навчання відшкодувати Міністерству внутрішніх справ України в особі виконавця витрати, пов`язані з його утриманням у вищому навчальному закладі, відповідно до пункту 4 статті 74 Закону України «Про Національну поліцію» в розмірі, визначеному у довідці-розрахунку.
Відшкодування здійснюється в розмірі витрат, пов`язаних з грошовим забезпеченням, продовольчим, речовим (в т.ч. послуги прання, прасування), медичним забезпеченням, оплатою комунальних послуг та спожитих енергоносіїв (тепло, водопостачання, та водовідведення, електроенергія). У разі відмови від добровільного відшкодування витрат, пов`язаних з утриманням під час навчання, таке відшкодування здійснюється в судовому порядку відповідно до норм чинного законодавства (пункти 4.2, пункт 4.5 Контракту).
Наказом ректора Дніпропетровського державного університету внутрішніх справ від 12.04.2024 №285 о/с випускника Дніпропетровського державного університету внутрішніх справ лейтенанта поліції ОСОБА_1 направлено у розпорядження з 13.04.2024 року до ГУНП в Дніпропетровській області для призначення на посаду згідно із отриманим фахом.
Відповідно до довідки-розрахунку фактичних витрат, пов`язаних з утриманням курсанта у ДДУВС за 2021-2024рр., фактичні витрати, пов`язані з утриманням відповідача у вищому навчальному закладі, склали 87592,17 грн., з яких: фактичні витрати на продовольче забезпечення 18089,15 грн., теплоенергія – 3001,43грн., водопостачання та водовідведення - 3162,09грн., електроенергія – 7684,12грн., грошове забезпечення – 31472,90грн., медичне забезпечення – 301,50грн., вартість речового забезпечення – 23880,98грн.
Наказом начальника Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області від 12.04.2024 №397 о/с лейтенанта поліції ОСОБА_1 (0185326) призначено на посаду оперуповноваженого сектору кримінальної поліції відділення поліції №3 Синельниківського районного управління поліції.
Наказом начальника Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області від 13.06.2025 №808о/с лейтенанта поліції ОСОБА_1 (0185326) переміщено на посаду інспектора сектору реагування патрульної поліції відділення поліції № 3 Синельниківського районного управління поліції, звільнивши з посади оперуповноваженого сектору кримінальної поліції відділення поліції № 3 того ж управління поліції, з 13 червня 2025 року.
05.11.2025 відповідачем подано рапорт до начальника ГУНП в Дніпропетровській області про звільнення зі служби в поліції за власним бажанням.
29.12.2025 відповідачем подано повторний рапорт про звільнення зі служби в поліції за власним бажанням, у зв`язку з сімейними обставинами, з лютого 2026 року.
Відповідно до наказу т.в.о. начальника Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області від 05.02.2026 №178 о/с лейтенанта поліції ОСОБА_1 (0185326), інспектора сектору реагування патрульної поліції відділення поліції № 3 Синельниківського районного управління поліції, звільнено зі служби в поліції з 5 лютого 2026 року за пунктом 7 частини 1 статті 77 (за власним бажанням) Закону України «Про Національну поліцію».
Підстава: рапорти ОСОБА_1 від 5 листопада та 29 грудня 2025 року.
02.02.2026 Головним управлінням Національної поліції в Дніпропетровській області складено повідомлення №46044-2026 про відшкодування витрат, пов`язаних з утриманням у ВНЗ із специфічними умовами навчання.
Згідно із відміткою у повідомленні, відповідач ознайомлений про необхідність відшкодування витрат ВНЗ, пов`язаних з утриманням у повному обсязі за весь період навчання, - 02.02.2026.
Не сплата у добровільному порядку відповідачем витрат, пов`язаних з його утриманням у ВНЗ, стала підставою для звернення позивача до суду із цим позовом.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.
Відповідно до пункту 17 частини першої статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України публічна служба - діяльність на державних політичних посадах, у державних колегіальних органах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, інша державна служба, патронатна служба в державних органах, служба в органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування.
Відповідно до статті 1 Закону України «Про загальну структуру і чисельність Міністерства внутрішніх справ України» навчальні заклади включені до загальної структури Міністерства внутрішніх справ України.
Відповідно до пункту 3 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у зв`язку з прийняттям Закону України «Про Національну поліцію» від 23.12.2015 №901-VІІІ вищі навчальні заклади із специфічними умовами навчання, що належать до сфери управління Міністерства внутрішніх справ України і здійснювали навчання курсантів, слухачів, ад`юнктів та докторантів за державним замовленням з підготовки фахівців для потреб міліції, продовжують їх навчання та підготовку як фахівців для Національної поліції в межах раніше доведеного державного замовлення для потреб міліції.
Відповідно до пункту 1 Розділу І Статуту Дніпровського державного університету внутрішніх справ, затвердженого наказом МВС України від 22.04.2025 №280, Університет є державним закладом вищої освіти зі специфічними умовами навчання, який належить до сфери управління МВС.
Згідно з пунктом 4 Розділу IV Статуту Університет має право здійснювати підготовку здобувачів вищої освіти для Національної поліції України, інших центральних органів виконавчої влади, діяльність яких спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра внутрішніх справ України, та органів державної влади України, а також на умовах договорів із фізичними і юридичними особами України та за угодами і контрактами, укладеними з фізичними і юридичними особами України та за угодами і контрактами, укладеними із фізичними і юридичними особами зарубіжних країн, за умови отримання відповідних ліцензій на провадження освітньої діяльності.
Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначає Закон України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 №580-VIII (далі - Закон №580-VIII).
Частиною першою статті 1 Закону України «Про Національну поліцію» встановлено, що Національна поліція України це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку.
Згідно із частиною 1 статті 59 Закону №580-VIII служба в поліції є державною службою особливого характеру, яка є професійною діяльністю поліцейських з виконання покладених на поліцію повноважень.
Відповідно до положень частини першої статті 72 Закону України «Про Національну поліцію» професійне навчання поліцейських складається з: 1) первинної професійної підготовки; 2) підготовки у вищих навчальних закладах із специфічними умовами навчання; 3) післядипломної освіти; 4) службової підготовки - системи заходів, спрямованих на закріплення та оновлення необхідних знань, умінь та навичок працівника поліції з урахуванням оперативної обстановки, специфіки та профілю його оперативно-службової діяльності.
Згідно із частиною другою статті 74 Закону України «Про Національну поліцію» підготовка фахівців за державним замовленням у вищих навчальних закладах із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських, проводиться на підставі контракту про здобуття освіти, який укладається між навчальним закладом, відповідним органом поліції та особою, яка навчається.
Відповідно до частини четвертої статті 74 Закону №580-VIII особи, які навчаються за державним замовленням у вищих навчальних закладах із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських, у разі дострокового розірвання контракту про здобуття освіти з будь-яких підстав, крім звільнення зі служби в поліції на підставі підпунктів 2, 4 частини першої статті 77 цього Закону, а також поліцейські, звільнені зі служби в поліції протягом трьох років після закінчення вищезазначених навчальних закладів з будь-яких підстав, крім звільнення зі служби в поліції на підставі підпунктів 2, 4 частини першої статті 77 цього Закону, відшкодовують Міністерству внутрішніх справ України витрати, пов`язані з їх утриманням у вищому навчальному закладі, в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
У разі відмови від добровільного відшкодування витрат, зазначених у частині четвертій цієї статті, таке відшкодування здійснюється в судовому порядку (частина п`ята статті 74 цього Закону).
Порядок відшкодування особами витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 12 квітня 2017 року №261 (далі – Прядок №261).
Вказаний Порядок затверджений на виконання частини четвертої статті 74 Закону України «Про Національну поліцію».
Відповідно до пункту 1 Порядку цей Порядок визначає механізм відшкодування особами, які навчалися за денною формою навчання за державним замовленням (далі - особи) у вищих навчальних закладах із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських (далі - вищі навчальні заклади), витрат, пов`язаних з їх утриманням у таких закладах (далі - витрати), у разі:
- дострокового розірвання контракту про здобуття освіти (далі - контракт) з будь-яких підстав, крім звільнення із служби в Національній поліції (далі - поліція) через хворобу (за рішенням медичної комісії про непридатність до служби в поліції) чи у зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів;
- звільнення із служби в поліції протягом трьох років після закінчення вищого навчального закладу з будь-яких підстав, крім звільнення із служби в поліції через хворобу (за рішенням медичної комісії про непридатність до служби в поліції) чи у зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів.
Пунктом 2 Порядку №261 визначено, що витрати відшкодовуються згідно з контрактом, укладеним між вищим навчальним закладом, відповідним органом поліції та особою, яка навчалася. У разі коли особа є неповнолітньою, установлення правових відносин здійснюється відповідно до вимог Цивільного кодексу України. Типову форму контракту затверджує МВС.
При цьому, згідно із положеннями пункту 3 Порядку №261 відшкодування здійснюється в розмірі витрат, пов`язаних з: грошовим, продовольчим, речовим, медичним забезпеченням; оплатою комунальних послуг та спожитих енергоносіїв (тепло-, водопостачання, водовідведення, електроенергія). Розрахунок витрат на утримання осіб (грошове, продовольче, речове та медичне забезпечення) у вищих навчальних закладах здійснюється відповідно до встановлених норм за їх фактичною вартістю. Розрахунок комунальних послуг та спожитих енергоносіїв здійснюється виходячи із середнього обсягу споживання у відповідному вищому навчальному закладі на одну особу за добу за період її фактичного перебування в такому закладі. Під час проведення розрахунків застосовуються тарифи, що встановлені для населення і діють у місцевості, в якій розташований вищий навчальний заклад, у відповідному навчальному році. На підставі розрахунків вищого навчального закладу складається довідка про фактичні витрати на кожну особу за весь строк навчання, яка долучається до її особової справи.
За змістом приписів пунктів 4 та 5 Порядку №261 витрати відшкодовуються особою в повному розмірі за весь період її фактичного навчання.
Після видання наказу про звільнення (відрахування з вищого навчального закладу) особи керівник органу поліції (вищого навчального закладу) або за його дорученням інша посадова особа видає зазначеній особі під підпис повідомлення із зобов`язанням протягом 30 діб з моменту отримання повідомлення відшкодувати МВС витрати із зазначенням їх розміру та реквізитів розрахункового рахунка для перерахування коштів. Таке повідомлення може бути надіслано особі рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення за останнім місцем реєстрації, зазначеним у матеріалах її особової справи. У разі звільнення особи до відпрацювання нею трьох років після закінчення вищого навчального закладу орган поліції, в якому особа проходила службу, невідкладно повідомляє про це вищому навчальному закладу, в якому особа навчалася.
Згідно із пунктом 8 Порядку №261, у разі відмови від добровільного відшкодування витрат, а також у разі порушення особою умов договору, укладеного відповідно до пункту 6 цього Порядку, таке відшкодування здійснюється в судовому порядку. Претензійно-позовну діяльність провадить вищий навчальний заклад, у якому навчалася особа.
Стягнення суми витрат припиняється в разі: поновлення на навчанні особи, що була відрахована з вищого навчального закладу; повторного прийняття особи на службу в поліцію. Якщо таке поновлення здійснено після відкриття виконавчого провадження щодо відшкодування витрат, стягнення їх суми припиняється на підставі вимоги стягувача (пункт 9 Порядку №261).
З огляду на викладені норми, суд зазначає, що відповідач перебував на посаді, віднесеної до публічної служби, від моменту зарахування на посаду курсанта першого курсу з присвоєнням спеціального звання «рядовий поліції» і до звільнення зі служби в поліції, а отже, у цьому випадку питання відшкодування відповідачем витрат на навчання пов`язане із питаннями реалізації правового статусу особи.
За таких обставин, питаннями відповідальності за невиконання договору підготовки фахівця, що призвели до відшкодування фактичних витрат, пов`язаних з його утриманням у навчальному закладі, навіть якщо подання відповідного позову про відшкодування витрат відбувається після його звільнення зі служби в Національній поліції, належить до питання проходження публічної служби такою особою.
Також суд зазначає, що у рамках цивільного процесу суд не може досліджувати та встановлювати правомірність дій, рішень чи бездіяльності службовця або посадовця, оскільки така можливість передбачена лише в адміністративному процесі в силу приписів статті 19 КАС України, якою охоплюється питання прийняття на публічну службу, її проходження та звільнення.
Такий висновок суду узгоджується з правовою позицією Великої Палати Верховного Суду, викладеною в постановах від 30.01.2019 у справі № 810/2610/16 та від 13.03.2019 у справі № 723/18/17, а також Верховного Суду, викладеною в постановах від 12.12.2018 у справі № 804/285/16, яка є обов`язковою для врахування в силу частини 5 статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України.
Обов`язок щодо відшкодування витрат за утримання у вищому військовому навчальному закладі також міститься і в Контракті про здобуття освіти у Дніпропетровському державному університеті внутрішніх справ від 09.08.2021 №10027.
У ході судового розгляду встановлено та матеріалами справи підтверджено, що відповідач відповідно до пункті 2.3.4.-2.3.5. Контракту №10027 взяв на себе зобов`язання після закінчення навчання в строк прибути до місця призначення, визначеного у направленні на роботу, приступити до виконання службових обов`язків за відповідною посадою та відпрацювати не менше трьох років; у разі дострокового розірвання контракту чи звільнення зі служби в поліції протягом трьох років після закінчення навчання відшкодувати Міністерству внутрішніх справ України в особі виконавця витрати, пов`язані з його утриманням у вищому навчальному закладі, відповідно до пункту 4 статті 74 Закону України «Про Національну поліцію» в розмірі, визначеному у довідці-розрахунку.
При цьому, за умовами Контракту виконавець (ДДУВС) зобов`язується, зокрема, після відрахування (закінчення навчання) затвердити довідку-розрахунок витрат, пов`язаних з її утриманням у виконавця, за весь термін навчання, а замовник (ГУНП) зобов`язується, зокрема, в разі звільнення особи до відпрацювання нею 3-х років після закінчення навчання видати їй повідомлення із зобов`язанням відшкодувати витрати, пов`язані з її утриманням у виконавця під час навчання.
З матеріалів справи слідує, що лейтенанта поліції ОСОБА_1 , випускника ДДУВС, з 12.04.2024 направлено до ГУ НП в Дніпропетровській області для призначення на посаду, з 13.04.2024 його призначено на посаду оперуповноваженого сектору кримінальної поліції відділення поліції № 3 Синельниківського районного управління поліції, з 13.06.2025 – переміщено (за ініціативою поліцейського) на посаду інспектора сектору реагування патрульної поліції відділення поліції № 3 Синельниківського районного управління поліції, та з 05.02.2026 –звільнено зі служби в поліції за власним бажанням на підставі пункту 7 частини 1 статті 77 Закону України «Про Національну поліцію».
На виконання вимог пункту 3 Порядку №261 та умов Контракту позивачем після закінчення навчання були здійснені розрахунки фактичних витрат, пов`язаних з грошовим, продовольчим, медичним, речовим забезпеченням, оплатою комунальних послуг і вартості спожитих енергоносіїв.
Так, відповідно до довідки-розрахунку фактичних витрат, пов`язаних з утриманням курсанта у ДДУВС за 2021-2024рр., фактичні витрати, пов`язані з утриманням відповідача у вищому навчальному закладі, склали 87592,17 грн., з яких: фактичні витрати на продовольче забезпечення 18089,15 грн., теплоенергія – 3001,43грн., водопостачання та водовідведення - 3162,09грн., електроенергія – 7684,12грн., грошове забезпечення – 31472,90грн., медичне забезпечення – 301,50 грн., вартість речового забезпечення – 23880,98грн.
Повідомленням Головного управління Національної поліції України від 02.02.2026 №46044-2026 відповідачу додатково доведено про зобов`язання відшкодувати витрати, пов`язані з утриманням відповідача в Дніпровському державному університеті внутрішніх справ. Вказане повідомлення відповідач отримав 02.02.2026.
Суд одночасно звертає увагу на те, що курсанти, які навчаються в Дніпровському державному університеті внутрішніх справ, перебувають на повному державному забезпечені. Кошти, які витрачаються на їх навчання, є державними (бюджетними).
Разом з тим, будучи обізнаним під час підписання Контракту про необхідність відшкодування витрат, пов`язаних з утриманням в навчальному закладі, у разі звільнення зі служби в поліції протягом трьох років після закінчення навчання, відповідач станом на час розгляду справи не здійснив відшкодування вказаних витрат, доказів добровільного відшкодування суми витрат, пов`язаних з його утриманням у Дніпровському ДУВС, суду не надано.
Відповідно до статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Частиною першою статті 9 КАС України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом змагальності сторін, диспозитивності та офіційного з`ясування всіх обставин у справі, відповідно до якого розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
За змістом положень частин першої, другої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Відповідачем не спростовано обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги, докази сплати суми витрат також не надано.
Наявність правових підстав для припинення стягнення суми витрат судом не встановлено.
Враховуючи викладене, на підставі наданих доказів у їх сукупності, системного аналізу положень законодавства України, суд вважає, що позовна заява обґрунтована та підлягає задоволенню.
Відповідно до частини другої статті 139 КАС України при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.
Оскільки витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз, не здійснювались, тому підстави для розподілу таких витрат відсутні, а судові витрати на сплату судового збору позивачу - суб`єкту владних повноважень відповідно до приписів статті 139 КАС України не відшкодовуються.
Керуючись ст.ст.77, 139, 241-246, 250, 262, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
ВИРІШИВ:
Позовну заяву Дніпровського державного університету внутрішніх справ (код ЄДРПОУ 08571446, місцезнаходження: 49005, Дніпропетровська область, м. Дніпро, пр-т. Науки, буд.26) до ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ), за участі третьої особи, що не заявляє самостійних вимог: Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області (код ЄДРПОУ 40108866, місцезнаходження: 49101, м. Дніпро, вул. Троїцька, 20-а) про стягнення витрат – задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ) на користь Дніпровського державного університету внутрішніх справ (код ЄДРПОУ 08571446, p/p UA268201720313221003201017468, банк одержувача ДКСУ м. Київ, МФО 820172 місцезнаходження: 49005, Дніпропетровська область, м. Дніпро, пр-т. Науки, буд.26) витрати, пов`язані з його утриманням у вищому навчальному закладі, в сумі 87592,17 грн. (вісімдесят сім тисяч п`ятсот дев`яносто дві гривні 17 копійок).
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.
Відповідно до статті 297 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду оскаржується шляхом подання апеляційної скарги до Третього апеляційного адміністративного суду.

Суддя М.М. Бухтіярова