УХВАЛА

01 липня 2026 року 
м. Київ

справа №420/32174/24
адміністративне провадження № К/990/22687/26
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача Єресько Л.О.,
суддів: Загороднюка А.Г.,  Соколова В.М., 
перевіривши касаційну скаргу військової частини НОМЕР_1 на ухвалу П`ятого апеляційного адміністративного суду від 14 травня 2026 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

У С Т А Н О В И В :
ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до адміністративного суду з позовною заявою до військової частини НОМЕР_1 (далі - відповідач, скаржник, В/ч НОМЕР_1 ), в якому просив:
- визнати протиправною бездіяльність В/ч НОМЕР_1 щодо невиплати ОСОБА_1 компенсації втрати частини грошових доходів за період з 25.04.2016 по 04.11.2022 у зв`язку з порушенням термінів виплати індексації грошового забезпечення за період з 25.04.2016 по 28.02.2018 виплаченої 04.11.2022 на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 28.04.2022 у справі №420/3136/22;
- зобов`язати В/ч НОМЕР_1 нарахувати та виплатити на користь ОСОБА_1 компенсацію втрати частини грошових доходів за період з 25.04.2016 по 04.11.2022 у зв`язку з порушенням термінів виплати індексації грошового забезпечення за період з 25.04.2016 по 28.02.2018 виплаченої 04.11.2022 на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 28.04.2022 у справі № 420/3136/22.
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 04.12.2025 адміністративний позов задоволено:
- визнано протиправною бездіяльність В/ч НОМЕР_1 щодо невиплати ОСОБА_1 компенсації втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів виплати індексації грошового забезпечення за період з 25.04.2016 по 28.02.2018 за весь час затримки виплати.
- зобов`язано В/ч НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 компенсацію втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів виплати індексації грошового забезпечення за період з 25.04.2016 по 28.02.2018 за весь час затримки виплати.
Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, В/ч НОМЕР_1 подано апеляційну скаргу до П`ятого апеляційного адміністративного суду.
Ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 07.01.2026 апеляційну скаргу залишено без руху, запропоновано скаржнику усунути недоліки апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії цієї ухвали, шляхом надання документа про сплату судового збору 1453,44 грн.
Ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 21.01.2026 апеляційну скаргу на рішення П`ятого окружного адміністративного суду від 04.12.2025 у справі № 420/32174/24 повернуто скаржнику на підставі частини другої статті 298 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) та пункту 1 частини четвертої статті 169 КАС України, оскільки у встановлений судом строк не усунуто недоліки апеляційної скарги, зазначені в ухвалі апеляційного суду від 07.01.2026.
Ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 30.04.2026 апеляційну скаргу залишено без руху, запропоновано скаржнику усунути недоліки апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії цієї ухвали, шляхом надання належних та допустимих доказів на підтвердження поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження.
Ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 14.05.2026 відмовлено у задоволенні клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження, у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою В/ч НОМЕР_1 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 04.12.2025 у справі № 420/32174/24 відмовлено на підставі пункту 4 частини першої статті 299 КАС України, оскільки апелянт не подав належних обґрунтувань клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження із зазначенням інших поважних.
Не погоджуючись із зазначеною ухвалою суду апеляційної інстанції, В/ч НОМЕР_1 звернулася через підсистему «Електронний Суд» до Верховного Суду (далі - Суд) із касаційною скаргою.
Ухвалою Суду від 03.06.2026 відмовлено у задоволенні клопотання про відстрочення сплати судового збору за подання касаційної скарги, касаційну скаргу залишено без руху, з підстав недотримання вимог статті 330 КАС України. Заявникові надано строк у десять днів з дня вручення копії цієї ухвали для усунення недоліків касаційної скарги шляхом надання до суду уточненої касаційної скарги із зазначенням про допущені судом апеляційної інстанції порушення конкретних норм процесуального права при його ухваленні, а також надання копій уточненої касаційної скарги відповідно до кількості учасників справи, оригіналу документу про сплату судового збору у розмірі 2662,40 грн.
Одночасно скаржнику роз`яснено, що у разі невиконання вимог статті 330 КАС України касаційна скарга буде повернута.
Частиною одинадцять статті 251 КАС України передбачено, що якщо учасник справи має електронний кабінет, суд надсилає всі судові рішення такому учаснику в електронній формі виключно за допомогою Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи чи її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами. У разі відсутності в учасника справи електронного кабінету судові рішення надсилаються в паперовій формі рекомендованим листом із повідомленням про вручення.
Згідно пункту 2 частини шостої статті 251 КАС України днем вручення судового рішення є день вручення судового рішення, за умови отримання відповідного повідомлення про його доставлення.
Відповідно до частини шостої статті 251 КАС України якщо судове рішення надіслано до електронного кабінету пізніше 17 години, судове рішення вважається врученим у робочий день, наступний за днем його відправлення, незалежно від надходження до суду повідомлення про його доставлення.
Згідно з інформацією, наявною в комп`ютерній програмі «Діловодство спеціалізованого суду», електронний документ (ухвала суду про залишення касаційної скарги без руху від 03.06.2026) доставлена в Електронний кабінет скаржника 03.06.2026 о 20 год 04 хв, що підтверджується довідкою про доставку електронного листа.
Крім того, на веб сторінці призначеної для пошуку та перегляду документів Єдиного державного реєстру судових рішень, 04.06.2026 оприлюднено ухвалу Суду від 03.06.2026 про залишення вказаної касаційної скарги без руху (номер у Єдиному державному реєстрі судових рішень 137087598).
15.06.2026 від скаржника на виконання ухвали про залишення касаційної скарги без руху через підсистему «Електронний суд» до Суду надійшла заява про відстрочення від сплати судового збору за подання касаційної скарги.
За правилами частини першої статті 334 КАС України за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі.
Перевіривши матеріали уточненої касаційної скарги, Суд дійшов висновку про необхідність її повернення з таких підстав.
На виконання вимог ухвали Суду від 03.06.2026 про залишення касаційної скарги без руху скаржника надано заяву про відстрочення від сплати судового збору за подання касаційної скарги, проте скаржником не надано уточненої касаційної скарги із зазначенням про допущені судом апеляційної інстанції порушення конкретних норм процесуального права при його ухваленні.
Клопотання про відстрочення від сплати судового збору за подання касаційної скарги мотивоване тим, що скаржник є бюджетною установою Збройних Сил України і фінансується виключно за рахунок коштів Державного бюджету України. На рахунках військової частини в органах Державної казначейської служби відсутні грошові кошти, необхідні для сплати судового збору, що підтверджується виписками з рахунків за березень, квітень та травень 2026 року, згідно з якими залишки коштів по всіх статтях становлять 0,00 грн.
Вирішуючи питання щодо відстрочення скаржнику сплати судового збору Суд виходить із такого.
За приписами частини першої статті 133 КАС України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.
Відповідно до частин першої, другої статті 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.
Згідно з частиною першою статті 8 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 № 3674-VI (далі - Закон № 3674-VI) враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов:
1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або
2) позивачами є:
а) військовослужбовці;
б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів;
в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда;
г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї;
ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або
3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.
Аналіз зазначених норм свідчить, що скаржник не є суб`єктом, на якого розповсюджується дія законодавства з питань відстрочення/розстрочення сплати судового збору.
На підтвердження наміру належним чином виконати процесуальний обов`язок щодо сплати судового збору скаржник додав до клопотання про його відстрочення виписки з рахунків клієнта Державної казначейської служби за період березень-травень 2026 року, якими підтверджується відсутність коштів на рахунках В/ч НОМЕР_1 (залишки по всіх КЕКВ становлять 0,00 грн.), а також документи, що засвідчують статус бюджетної установи.
Водночас, надані скаржником документи лише констатують фактичну відсутність фінансування на поточний момент та загальний порядок фінансування військової частини. Разом з тим, вони не містять жодних даних щодо запланованих строків надходження бюджетних асигнувань, рішень уповноважених органів про виділення коштів для сплати судового збору чи будь-якої інформації, яка б підтверджувала реальну можливість сплати судового збору в майбутньому.
Отже, клопотання скаржника не містить належних обґрунтувань щодо наявності підстав для відстрочення сплати судового збору та не підтверджено відповідними доказами. У вказаному клопотанні скаржник посилається на загальні обставини щодо обмеженого фінансування та відсутність бюджетних коштів та відповідно відсутністю можливості сплати судовий збір.
Суд зауважує, що статтею 44 КАС України передбачено обов`язок учасників справи добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки, зокрема виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки, а також виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом.
Тобто, особа, зацікавлена у поданні апеляційної скарги, повинна вчиняти усі можливі та залежні від неї дії, використовувати у повному обсязі наявні засоби та можливості, передбачені законодавством.
Це стосується і заявників, які діють як суб`єкти владних повноважень й, до того ж, є бюджетними установами, фінансування яких здійснюється з Державного бюджету України, в тому числі щодо видатків на сплату судового збору, а тому кошти на вказані цілі повинні бути передбачені у кошторисі такої установи своєчасно і у повному обсязі.
На підставі викладеного Суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання про відстрочення сплати судового збору.
Будь-яких інших заяв чи клопотань на адресу суду від скаржника не надходило.
Останнім днем строку, установленого судом для усунення недоліків касаційної скарги відповідно до ухвали про залишення її без руху, є 15.06.2026.
Ураховуючи викладене, строк для усунення недоліків цієї касаційної скарги закінчився, однак скаржник не виконав указані вимоги ухвали Суду від 03.06.2026.
Станом на день постановлення цієї ухвали недоліки касаційної скарги скаржником не усунуто в повному обсязі. Не надано ані документа про сплату судового збору, ані уточненої касаційної скарги із зазначенням про допущені судом апеляційної інстанції порушення конкретних норм процесуального права при його ухваленні.
Статтею 44 КАС України передбачено обов`язок учасників справи добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки, зокрема, виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки, а також виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом (пункти 6, 7 частини п`ятої цієї статті).
Наведеними положеннями КАС України чітко обумовлений характер процесуальної поведінки, який зобов`язує учасників справи діяти сумлінно, тобто проявляти добросовісне ставлення до наявних у них прав і здійснювати їх реалізацію таким чином, щоб забезпечити неухильне та своєчасне (без суттєвих затримок та зайвих зволікань) виконання своїх обов`язків, встановлених законом або судом, зокрема, щодо дотримання строку касаційного оскарження.
За наслідками невиконання ухвали про залишення касаційної скарги без руху, відповідно до частини другої статті 332 КАС України передбачено, що до касаційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених статтею 330 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу.
Виходячи з положень зазначеної вище норми та пункту 1 частини четвертої статті 169 КАС України суддя повертає позовну заяву позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.
За наведених обставин касаційну скаргу необхідно повернути особі, яка її подала.
Відповідно до частини сьомої статті 332 КАС України копія ухвали про повернення касаційної скарги надсилається учасникам справи у порядку, визначеному статтею 251 цього Кодексу. Скаржнику надсилається копія ухвали про повернення касаційної скарги разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами.
Повернення Верховним Судом касаційної скарги та надання заявнику права в межах розумних строків та при дотриманні всіх інших вимог процесуального закону на повторне звернення до Верховного Суду з такою скаргою, не є обмеженням доступу до суду (зокрема, що гарантовано пунктом 8 частини другої статті 129 Конституції України), та забезпечує практичну можливість реалізації права особи на суд у формі касаційного оскарження судового рішення учасником справи.
Керуючись статтями 169, 332 Кодексу адміністративного судочинства України,

УХВАЛИВ:
Відмовити у задоволенні клопотання військової частини НОМЕР_1 про відстрочення сплати судового збору за подання касаційної скарги на ухвалу П`ятого апеляційного адміністративного суду від 14 травня 2026 року у справі № 420/32174/24.
Касаційну скаргу військової частини НОМЕР_1 на ухвалу П`ятого апеляційного адміністративного суду від 14 травня 2026 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії - повернути особі, яка її подала.
Копію ухвали про повернення касаційної скарги надіслати учасникам справи.
Скаржнику надіслати копію ухвали про повернення касаційної скарги разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами.
Роз`яснити заявникові, що повернення касаційної скарги не позбавляє права повторного звернення до Верховного Суду.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді 	Л.О. Єресько 	
	А.Г. Загороднюк   В.М. Соколов