ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД 
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
вул. Володимира Винниченка 1, м. Дніпро, 49505
E-mail: inbox@dp.arbitr.gov.ua, тел. (056) 377-18-58, fax (056) 377-38-63

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.05.2026	м. Дніпро	Справа № 904/6679/25	
за позовом Військової частини НОМЕР_1 , АДРЕСА_1  
до Товариства з обмеженою відповідальністю "РЕЛЕВАНТЕ", м. Дніпро 
про стягнення 
Суддя Ярошенко В.І.
Секретар судового засідання Демченко С.В.
Представники:
від позивача: ОСОБА_1.;
від позивача: Дорошенко С.О.

ПРОЦЕДУРА
Військова частина НОМЕР_1 звернулася до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "РЕЛЕВАНТЕ", в якому просить суд стягнути пеню за державним контрактом на будівництво фортифікаційних споруд № 141-ДСК від 05.04.2025 у розмірі 3 733 719, 03 грн.
Ухвалою суду від 25.12.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження. 
12.01.2026 від Товариства з обмеженою відповідальністю "РЕЛЕВАНТЕ" надійшов до суду відзив на позовну заяву.
15.01.2026 від Військової частини НОМЕР_1 надійшла до суду відповідь на відзив.
20.01.2026 від Товариства з обмеженою відповідальністю "РЕЛЕВАНТЕ" надійшли до суду заперечення на відповідь на відзив.
Підготовче засідання, що призначено на 27.01.2026 об 11:00 год, не відбулось у зв`язку з перебоями в роботі сервісу відеоконференцзв`язку ЄСІТС (різноманітні помилки на стороні сервера при завантаженні веб-сторінки сервісу), який використовується для аудіофіксації та відеофіксації судового засідання, що унеможливило фіксацію та проведення судового засідання. Зазначене підтверджується актом Господарського суду Дніпропетровської області, що долучений до матеріалів справи.
Ухвалою суду від 27.01.2026 суд постановив розгляд справи № 904/7281/25 за позовом Військової частини НОМЕР_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "РЕЛЕВАНТЕ" про стягнення здійснювати у закритому судовому засіданні та відклав підготовче засідання до 18.02.2026.
17.02.2026 від Товариства з обмеженою відповідальністю "РЕЛЕВАНТЕ" надійшло клопотання про долучення доказів до матеріалів справи, яке задоволено судом.
В судове засідання 18.02.2026 з`явились представники сторін та надали усні пояснення по справі. 
Ухвалою суду від 18.02.2026 закрито підготовче провадження. Справу призначено до розгляду в засіданні по суті на 08.04.2026.
08.04.2026 судове засідання не відбулось у зв`язку із щорічною відпусткою судді В.І. Ярошенко. 
Ухвалою суду від 09.04.2026 призначено розгляд справи в судовому засіданні на 04.05.2026. 
В судове засідання 04.05.2026 з`явились повноважні представники сторін. Протокольною ухвалою від 04.05.2026 оголошено перерву до 07.05.2026. 
В ході судового засідання 07.05.2026 розглянуто справу по суті, встановлено обставини справи та досліджено наявні у матеріалах справи докази. 
В судовому засіданні 07.05.2026 ухвалено судове рішення в порядку статті 240 Господарського процесуального кодексу України з оформленням вступної та резолютивної частин.

АРГУМЕНТИ СТОРІН
Узагальнена позиція позивача 
Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань за державним контрактом на будівництво фортифікаційних споруд № 237-ДСК від 05.04.2025 в частині своєчасного та в повному обсязі виконання робіт. У зв`язку із порушенням підрядником строків виконання робіт, а також невиконання підрядником всього об`єму робіт, позивачем нараховано пеню у розмірі 4 241 863, 79 грн (у розмірі 0,1 % договірної ціни) на підставі п.14.5 договору. Позивач зазначає, що повідомлення про розірвання договору замовником направлено на адресу підрядника 25.06.2025. Отже, відповідно пункту 4.1.1. договору, він вважається розірваним замовником в односторонньому порядку з 30.06.2025.
Щодо заявленого відповідачем клопотання про зменшення до стягнення стягнення пені позивач зазначає, що неналежне виконання своїх зобов`язань відповідачем, який вільно, діючи на власний ризик, усвідомлюючи і ту загальновідому обставину, яка не пілягає доведенню, про особливий період, в якому функціонують воєнні органи державної влади, Збройні Сили України та інші військові формування, взяв на себе зобов?язання із визначеними в контракті умовами щодо будівництва комплексу споруд оборонного призначення, має негативний вплив на обороноздатність країни. З урахуванням викладеного, невиконання, порушення строків виконання умов державного контракту впливає на ефективність обороноздатності держави в цілому, а також на репутацію Міністерства оборони України та інших військових формувань.

Узагальнена позиція відповідача 
Заперечуючи позовні вимоги, відповідач вказує на те, що позивач безпідставно ухилився від виконання вимог договору щодо складання та підписання акта готовності об`єкту до експлуатації, чим спричинив порушення строків виконання робіт, що встановлені в пункті 3.1 договору. А отже, приймання об`єкту в експлуатацію зі складанням та підписанням акта готовності об`єкту до експлуатації не могло бути здійснено у встановлені строки. Відповідач зазначає, що 25.06.2025 позивач, направивши на адресу відповідача повідомлення про розірвання державного контракту (договору) № 137-ДСК від 05.04.2025 на будівництво фортифікаційних споруд за вих. № 601 від 25.06.2025 вчинив односторонній правочин, що мав наслідком розірвання договору та припинення зобов`язань сторін з 29.06.2025. Таким чином, на думку відповідача, зобов`язання і замовника, і підрядника були припиненими станом на 30.06.2025. За таких обставин вбачається, що починаючи з 30.06.2025 (включно) правовий статус (права та обов`язки) відповідача як сторони по договору було припинено внаслідок розірвання позивачем наведеного договору. Зазначені обставини свідчать про те, що відповідачем, як підрядником за вказаним договором, станом на момент розірвання позивачем договору не було порушено строків виконання робіт за договором з огляду на те, що позивачем було розірвано договір (припинено зобов`язання сторін) до моменту настання кінцевого строку виконання робіт, вказаного в пункті 3.1 договору. Відповідач вказує на те, що він не тільки не прострочив виконання робіт за договором, а й не мав можливості їх прострочити з огляду на те, що його зобов`язання були достроково та в односторонньому порядку припинені позивачем ще до моменту завершення відведеного в договорі строку для виконання робіт. Крім того, надані позивачем акти приймання виконаних будівельних робіт за формою № КБ-2в та довідки про вартість виконаних будівельних робіт та витрат за формою № КБ-3, акт огляду будівельного майданчика об?єкту «Нове будівництво комплексу споруд оборонного призначення позиції на відділення № 3 у Харківській області» від 25.06.2025, довідка щодо стану виконання робіт за державним контрактом (договором) на будівництво фортифікаційних споруд від 05.04.2025 не містять в собі інформації, за допомогою якої можна встановити таку обставину, як порушення строку виконання робіт за договором або обсяг робіт, що залишається невиконаним. Таким чином, відповідачем не прострочив виконання зобов?язань за договором, а отже відсутні підстави для нарахування пені та або будь штрафних санкцій за періоди про які визначений позивач в розрахунку пені. Крім того, позивач просить суд зменшити розмір штрафних санкцій (пені) на 90% від заявленого розміру.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ ТА ДОКАЗИ, ЩО ЇХ ПІДТВЕРДЖУТЬ
05.04.2025 між Військовою частиною НОМЕР_1 (замовник, позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Релеванте" (підрядник, відповідач) укладено державний контракт (договір) на будівництво фортифікаційних споруд № 137-ДСК. 
Відповідно до пункту 1.1 договору в порядку, строки та на умовах, визначених цим договором, замовник доручає, а підрядник зобов`язується відповідно до проектної документації, з дотриманням будівельних норм/правил та умов договору, виконати роботи в повному обсязі на об`єкті: "Нове будівництво комплексу споруд оборонного призначення позиції на відділення № 3 у Харківській області" код ДК 021:2015 - 45220000-5 Інженерні та будівельні роботи (за бюджетною програмою КПКВ 2105010, КЕКВ 3122.010, код платежу 4D), а замовник зобов`язується прийняти виконані на умовах договору роботи та оплатити їх вартість.
Склад, обсяги та вартість робіт визначаються проектною документацією та договірною ціною, складеною на підставі локальних кошторисів, розрахунків та відомості ресурсів до неї (додаток 1), яка є невід`ємною частиною договору (пункт 1.3 договору).
Пунктом 2.1 договору встановлено, що вартість робіт по договору визначена за договірною ціною, складеною на підставі локальних кошторисів, розрахунків та відомості ресурсів до неї (додаток 1), і складає 20 492 095, 60 грн, у тому числі податки, встановлені чинним законодавством 3 415 349, 27 грн та є складовою частиною вартості робіт по об`єкту в межах зведеного кошторисного розрахунку вартості будівництва об`єкта.
Пункт 3.1 договору визначає, що строки виконання робіт за цим договором визначені календарним графіком виконання робіт (Додаток 2) та встановлюються до 30 червня 2025 року включно. 
Приписи пункту 3.5 договору визначають, що датою закінчення робіт за договором вважається дата підписання акта готовності об`єкта до експлуатації, що складається після підписання останнього акта приймання виконаних будівельних робіт форми № КБ-2в. Виконання робіт може бути закінчено достроково, про що підрядник письмово повідомляє замовника.
Відповідно до п.4.1 договору замовник має право: 
4.1.1. У разі порушення підрядником господарських зобов`язань за договором замовником в односторонньому порядку застосовуються заходи оперативного впливу з метою припинення або попередження повторення порушень, а саме:
достроково розірвати договір в односторонньому порядку, письмово повідомивши підрядника (цінний лист із описом вкладення), у разі настання однієї з таких обставин:
а) Підрядник не розпочав будівництво (реконструкцію) об`єкта протягом 3 (трьох) календарних днів після отримання об`єкту на виконання робіт. У такому випадку підтвердженням прострочення є акт огляду будівельного майданчика, складений уповноваженими представниками замовника;
б) Підрядник більше ніж на 5 календарних днів порушив строк виконання будь-якого виду робіт без поважних причин, визначених у Графіку виконання робіт, що підтверджується актом огляду будівельного майданчика, складеним уповноваженими представниками замовника;
в) Підрядник порушив будівельні норми/правила або стандарти чи вимоги проєктно-кошторисної документації під час будівництва об`єкта та не усунув їх протягом встановленого замовником строку. Днем виявлення порушень вважається дата складання представниками замовника акта виявлених порушень.
Договір вважається розірваним через 5 календарних днів з дати направлення замовником на адресу підрядника письмового повідомлення про розірвання договору в односторонньому порядку.
Пункт 5.1 договору визначає, що підрядник забезпечує виконання своїх зобов`язань за договором у розмірі 1 % суми договору платіжним дорученням № 940 від 03.04.2025 у сумі 204 920, 96 грн у формі перерахування коштів на розрахунковий рахунок замовника.
У пункті 5.3 договору сторони погодили, що забезпечення виконання договору про закупівлю не повертається у разі, якщо підрядник не виконав хоча б одну з умов договору стосовно якості робіт чи строків їх виконання (порушено хоча б на один день Календарний графік виконання робіт) відповідно до положень договору або з вини підрядника завдано збитків, а також у випадку дострокового розірвання договору в односторонньому порядку чи застосування визначених договором заходів (санкцій).
Згідно з пунктом 11.1 договору приймання та передача виконаних робіт здійснюються сторонами поступово у міру завершення виконання видів робіт, їх частин, окремих конструктивних елементів тощо, шляхом підписання сторонами акта приймання виконаних будівельних робіт за формою № КБ-2в та Довідки про вартість виконаних будівельних робіт та витрат за формою № КБ-3.
Акт приймання виконаних будівельних робіт за формою № КБ-2в та Довідка про вартість виконаних будівельних робіт за формою № КБ-3 за виконані будівельні роботи оформлюються належним чином підрядником у двох примірниках і надаються для підписання замовнику, не пізніше 5 днів після їх виконання з дотриманням строків, визначених Календарним графіком виконання робіт (пункт 11.2 договору).
Пункт 12.1 договору визначає, що розрахунки за виконані роботи з будівництва об`єкту проводяться на підставі актів приймання виконаних будівельних робіт за формою № КБ-2в та Довідок про вартість виконаних будівельних робіт та витрат за формою № КБ-3, протягом 30 календарних днів після їх підписання (за умов надходження бюджетних коштів на рахунок замовника) та надання підрядником проміжного пакету документів, а саме товарно-матеріальних накладних, проміжних актів прихованих робіт затверджених інженером технічного нагляду. Вартість матеріальних ресурсів, включена до "Актів приймання виконаних будівельних робіт" за формою № КБ-2в повинна бути підтверджена копіями фінансових документів на їх придбання та не може перевищувати договірну ціну.
У пункті 14.5 договору сторони узгодили, що за порушення строків виконання будь-якого окремого виду робіт по договору та строків закінчення виконання робіт (здачі закінченого об`єкта в експлуатацію), підрядник сплачує замовникові пеню у розмірі 0,1% договірної ціни, за кожен день такого прострочення.
Даний договір набирає чинності з дати його підписання та діє до 31 грудня 2025 року включно, а в частині невиконаних зобов`язань та непроведених розрахунків - до їх повного виконання, проведення (пункт 17.1 договору).
Сторонами укладено додатки до договору, а саме: договірну ціну (додаток № 1 до договору); пояснювальна записка; розрахунки № 1 - 4; підсумкову відомість ресурсів; загальновиробничі витрати на будову; зведений кошторисний розрахунок вартості об`єкта будівництва № 1; локальні кошториси на будівельні роботи №№ 02-01-01, 02-02-01, 02-03-01, 02-04-01, 02-05-01, 02-06-01, 02-07-01, 02-08-01, 02-09-01; календарний графік виконання робіт (додаток № 4 до договору), план фінансування будівництва (додаток № 5 до договору). 
Відповідно до додатку № 4 до договору, сторонами встановлено календарний графік виконання робіт, зокрема:
- виконання земляних робіт траншей до кінця І декади квітня 2025 року (до 10.04.2025);
- улаштування залізобетонних конструкцій споруд до ІІІ декади кінця квітня 2025 року (до 30.04.2025);
- улаштування траншей з одягом крутості до кінця ІІ декади травня 2025 року (до 20.05.2025);
- улаштування протидронового укриття об`єкту до кінця ІІ декади червня 2025 року (до 20.06.2025);
- улаштування протитанкового рову до кінця ІІ декади червня 2025 року (до 20.06.2025);
- улаштування пірамід ПЗ-1 до кінця ІІ декади червня 2025 року (до 20.06.2025);
- встановлення тросу ягози до кінця ІІІ декади червня 2025 року (до 30.06.2025);
03.04.2025 підрядник забезпечив виконання своїх зобов`язань за договором у розмірі 1% суми договору у сумі 204 920, 96 грн, перерахувавши кошти на розрахунковий рахунок замовника, що підтверджується випискою по рахунку за 03.04.2025. 
23.04.2025 замовником на підставі акта приймання-передачі будівельного майданчика передано підряднику об?єкт на період виконання робіт.
Як зазначає позивач, підрядником виконано роботи на загальну суму 13 623 035, 22 грн, а саме:
- за травень 2025 виконано робіт на суму 4 404 949, 85 грн, що підтверджується підписаними сторонами актами виконаних робіт за формою КБ-2в та довідками про вартість виконаних робіт за формою КБ-3 від 12.05.2025);
- за травень-червень 2025 виконано робіт на суму 6 464 392, 48 грн, що підтверджується підписаними сторонами актами виконаних робіт за формою КБ-2в та довідками про вартість виконаних робіт за формою КБ-3 від 05.06.2025; 
- за червень 2025 виконано робіт на суму 2 402 299, 19 грн, що підтверджується підписаними сторонами актами виконаних робіт за формою КБ-2в та довідками про вартість виконаних робіт за формою КБ-3 від 17.06.2025), 
- за червень 2025 виконано робіт на суму 351 411, 70 грн, що підтверджується підписаними сторонами актами виконаних робіт за формою КБ-2в та довідками про вартість виконаних робіт за формою КБ-3 від 30.06.2025). 
Замовником на підставі наданих підрядником актів виконаних робіт за формою КБ-2в та довідок про вартість виконаних робіт за формою КБ-3 в обумовлені договорами строки та в обсязі виконаних робіт проведено оплату в сумі 13 623 035, 22 грн, що підверджується платіжними інструкція: № 221 від 12.05.2025 на суму 4 404 949, 85 грн, № 358 від 06.06.2025 на суму 6 464 392, 48 грн, № 437 від 17.06.2025 на суму 2 402 299, 19 грн, № 793 від 16.07.2025 на суму 351 411, 70 грн. 
25.06.2025 уповноваженими представниками замовника складено акт огляду будівельного майданчика об`єкту "Нове будівництво комплексу споруд оборонного призначення позиції на відділення № 3 у Харківській області". 
Відповідно до якого встановлено, що станом на 25.06.2025 виконаний підрядником за державним контрактом обсяг робіт не в повній мірі відповідає обсягу робіт, який повинен бути виконаний відповідно до календарного графіку та державного контракту. 
У відповідності до вказаного акту станом на 25.06.2025 підрядником згідно договору виконано наступний обсяг робіт: 
- виконання земляних робіт траншей - виконано не в повному обсязі;
- улаштування залізобетонних конструкцій споруд - виконано не в повному обсязі;
- улаштування траншей з одягом крутості - виконано не в повному обсязі;
- улаштування протидронового укриття об`єкту - виконано не в повному обсязі;
- улаштування протитанкового рову - виконано не в повному обсязі; 
- улаштування пірамід ПЗ-1- виконано не в повному обсязі; 
- встановлення тросу ягози - виконано не в повному обсязі.
Враховуючи вищевикладені обставини, замовником прийнято рішення про розірвання договору в односторонньому порядку згідно на підставі п. 4.1.1 договору. 
25.06.2025 на адресу відповідача направлено повідомлення за № 601 від 25.06.2025 про розірвання договору спірного договору. Поштове відправлення вручене представнику відповідача 30.06.2025, що підтверджується трекінгом поштового відправлення № 0210000109287.
Відповідно пункту 4.1.1. договору, він вважається розірваним замовником в односторонньому порядку з 30.06.2025.
Відповідно до довідки № 206 від 14.11.2025 щодо стану виконання робіт за державним контрактом (договором) на будівництво фортифікаційних споруд № 137-ДСК від 05.04.2025 Товариство з обмеженою відповідальністю "Релеванте" відповідно до умов договору зобов`язувалося виконати наступні роботи на загальну суму 20 492 095, 60 грн, а саме:
1. Виконання земляних робіт траншей (пункт 1-4 локального кошторису № 02-02-01, пункт 1-4 локального кошторису № 02-05-01, пункт 1-8 локального кошторису № 02-06-01, пункт 1-5 локального кошторису № 02-07-01, пункт 1-4 локального кошторису № 02-08-01) у кількості 927,608 мі на суму 162 950, 62 грн, не виконано. 
2. Улаштування залізобетонних конструкцій споруд (локальний кошторис № 02-01-01, локальний кошторис № 02-03-01, локальний кошторис № 02-04-01) у кількості 3 споруди на суму 1 740 181,03 грн. 
Згідно акту приймання виконаних будівельних робіт № 1 від 12.05.2025 (пункт 1-9) виконано частково 1 споруди на суму 643 965, 85 грн. 
Згідно акту приймання виконаних будівельних робіт № 2 від 05.06.2025 (пункт 1) виконано частину 1 споруди на суму 727, 66 грн. 
Згідно акту приймання виконаних будівельних робіт № 4 від 30.06.2025 (пункт 1-28) виконано частину 2 споруд на суму 329 036,28 грн. 
Всього не виконано улаштування залізобетонних конструкцій споруд на загальну суму 766 451,24 грн. 
3. Улаштування траншей з одягом крутості (пункт 5-20, 28-32 локального кошторису № 02-02-01, пункт 5-20, 28-95 локального кошторису № 02-05-01, пункт 9-27, 35 локального кошторису № 02-06-01, пункт 6-21, 29-34 локального кошторису № 02-07-01, пункт 5-20, 28-42 локального кошторису № 02-08-01) у кількості 100 м на суму 2 365 452, 66 грн, не виконано. 
4. Улаштування протидронового укриття об`єкту (пункт 21-27, локального кошторису № 02-02-01, пункт 21-27, локального кошторису № 02-05-01, пункт 28-34 локального кошторису № 02-06-01, пункт 22-28 локального кошторису № 02-07-01, пункт 21-27 локального кошторису № 02-08-01) у кількості 100 м на суму 232 233, 39 грн, не виконано. 
5. Улаштування протитанкового рву (пункт 8-10, 20-25 локального кошторису № 02-09-01) у кількості 73 500 мі на суму 3 289 562, 44 грн. 
Згідно акту приймання виконаних будівельних робіт № 1 від 12.05.2025 (пункт 11-13, 16-21) виконано 25 000 мі на суму 1 118 773, 46 грн. 
Згідно акту приймання виконаних будівельних робіт № 2 від 05.06.2025 (пункт 4-6, 9-14) виконано 41 000 мі на суму 1 834 788, 10 грн. 
Згідно акту приймання виконаних будівельних робіт № 3 від 17.06.2025 (пункт 6-8) виконано 7 000 мі на суму 313 256, 56 грн.
Згідно акту приймання виконаних будівельних робіт № 4 від 30.06.2025 (пункт 29-31) виконано 500 мі на суму 22 375, 42 грн. 
6. Встановлення тросу та єгози (пункт 3-7, 13-19 локального кошторису № 02-09-01) у кількості 22 050 м на суму 5 348 691, 04 грн. 
Згідно акту приймання виконаних будівельних робіт № 3 від 17.06.2025 (пункт 1-5) виконано 7 350 м на суму 2 089 042,63 грн. 
Всього не виконано встановлення тросу та єгози на загальну суму 3 259 648, 41 грн. 
7. Улаштування пірамід ПЗ-1 (пункт 1-2, 11-12 локального кошторису № 02-09-01) у кількості 2 940 шт. на суму 7 353 024,42 грн. 
Згідно акту приймання виконаних будівельних робіт № 1 від 12.05.2025 (пункт 10, 14-15) виконано 1 000 шт. на суму 2 642 210, 54 грн. 
Згідно акту приймання виконаних будівельних робіт № 2 від 05.06.2025 (пункт 2-3, 7-8) виконано 1 940 шт. на суму 4 628 876,72 грн.
Так, враховуючи акти виконаних робіт та визначену договором вартість робіт невиконаними залишаються роботи на загальну суму 6 869 060, 38 грн.
3 огляду на неналежне виконання підрядником зобов`язань за договором, забезпечення виконання зобов?язань за договором (у розмірі 1% від суми договору) у сумі 204 920, 96 грн, підряднику не повертаються, а перераховуються до відповідного бюджету.
У зв`язку із порушенням підрядником строків виконання робіт, а також невиконання підрядником всього об`єму робіт, позивач нарахував та просить стягнути з відповідача 4 241 863, 79 грн пені на підставі п.14.5 договору, що і є причиною виникнення спору. 

ОЦІНКА АРГУМЕНТІВ СТОРІН, ВИСНОВКИ СУДУ
Щодо правовідносин сторін
Частинами 1, 2 статті 837 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу.
Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.
З огляду на наявний в матеріалах справи договір та обставини справи, між позивачем та відповідачем виникли правовідносини за договором підряду.

Щодо стягнення суми пені
За змістом статті 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.
Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (стаття 626 Цивільного кодексу України).
Частиною першою статті 837 Цивільного кодексу України встановлено, що за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу.
Згідно з частиною першою статті 854 Цивільного кодексу України якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов`язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково.
Відповідно до частини першої статті 875 Цивільного кодексу України за договором будівельного підряду підрядник зобов`язується збудувати і здати у встановлений строк об`єкт або виконати інші будівельні роботи відповідно до проектно-кошторисної документації, а замовник зобов`язується надати підрядникові будівельний майданчик (фронт робіт), передати затверджену проектно-кошторисну документацію, якщо цей обов`язок не покладається на підрядника, прийняти об`єкт або закінчені будівельні роботи та оплатити їх.
Договір будівельного підряду укладається на проведення нового будівництва, капітального ремонту, реконструкції (технічного переоснащення) підприємств, будівель (зокрема житлових будинків), споруд, виконання монтажних, пусконалагоджувальних та інших робіт, нерозривно пов`язаних з місцезнаходженням об`єкта (частина друга статті 875 Цивільного кодексу України).
За змістом частини першої статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 525 Цивільного кодексу України).
Відповідно до положень частини першої статті 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.
Згідно з частиною першою статті 599 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.
Статтею 610 Цивільного кодексу України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (частина перша статті 611 Цивільного кодексу України).
У відповідності до статті 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.
Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 Цивільного кодексу України).
Враховуючи визначений сторонами у додатку №4 до договору строк початку виконання та завершення робіт, суд зазначає, що строк закінчення робіт є таким, що настав: 
- 10.04.2025 виконання земляних робіт траншей, прострочення з 11.04.2025;
- 30.04.2025 улаштування залізобетонних конструкцій споруд, прострочення з 01.05.2025;
- 20.05.2025 улаштування траншей з одягом крутості, прострочення з 21.05.2025;
- 20.06.2025 улаштування протидронового укриття об`єкту, прострочення з 21.06.2025;
- 20.06.2025 улаштування протитанкового рову, прострочення з 21.06.2025; 
- 20.06.2025 улаштування пірамід ПЗ-1, прострочення з 21.06.2025; 
- 30.06.2025 встановлення тросу, прострочення з 01.07.2025.
Будь-яких доказів своєчасного виконання робіт, а також об`єктивної неможливості своєчасного виконання таких робіт відповідачем згідно з положеннями статей 13, 74 Господарського процесуального кодексу України під час розгляду справи не надано, а судом таких обставин не встановлено. 
За частиною першою статті 546 Цивільного кодексу України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.
Відповідно до статті 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.
Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання.
Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.
Відповідно до пункту 14.5 договору за порушення строків виконання будь-якого окремого виду робіт по договору та строків закінчення виконання робіт (здачі закінченого об`єкта в експлуатацію), підрядник сплачує замовникові пеню у розмірі 0,1% (нуль цілих одна десята відсотка) договірної ціни, за кожен день такого прострочення.
Позивачем надано розрахунок пені за загальний період з 11.04.2025 по 29.06.2025 у розмірі 4 241 863, 79 грн. 
Відповідно до частини 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.
Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються. Достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи.
Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.
Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (статті 76-79 Господарського процесуального кодексу України).
Відповідно до статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Суд, перевіривши наданий позивачем розрахунок, приходить до висновку, що позовні вимоги позивача обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Щодо клопотання про зменшення розміру пені 
Відповідачем подано клопотання про зменшення розміру пені на 90 відсотків. Клопотання обґрунтовано тим, що стягнення грошових коштів з відповідача в такому розмірі, а ще й за умови відсутності належних правових підстав призведе до ще більшого погіршення фінансового стану останнього, що і так є досить нестійким та таким, що обумовлено нестабільним (по кілька місяців) надходженням грошових коштів від суб`єктів державного та оборонного сектору економіки, для яких відповідач виконує державні замовлення; різке погіршення фінансового стану відповідача призведе до каскадного обвалу його комерційних та виробничих можливостей з огляду на те, що більшість контрагентів відповідача в частині комерційного забезпечення його потреб є підприємствами приватного сектору економіки, що здійснюють надання послуг та постачання товарів виключно на умовах попередньої оплати; позивач жодним чином не зазначає про наявність у нього збитків, що спричинені, нібито, порушенням відповідачем строків виконання робіт за договором і в матеріалах справи відсутні будь-які докази наявності в позивача збитків; стягнення повного розміру штрафних санкцій, призведе до порушення балансу майнових інтересів сторін за договором та фактичного збагачення позивача за рахунок відповідача.
Частиною першою статті 551 Цивільного кодексу України передбачено, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 18.04.2023 у справі №199/3152/20 зауважила, що після прийняття постанови у справі №761/26293/16-ц вона вже конкретизувала критерій, на підставі якого суд застосовує частину третю статті 551 Цивільного кодексу України, в постановах від 18.03.2020 у справі №902/417/18, від 28.06.2019 у справі №761/9584/15-ц.
Для того, щоб неустойка не набула ознак каральної санкції, діє правило частини третьої статті 551 Цивільного кодексу України про те, що суд вправі зменшити розмір неустойки, якщо він є завеликим порівняно зі збитками, які розумно можна було би передбачити (постанови Великої Палати Верховного Суду від 18.03.2020 у справі №902/417/18, провадження № 2-79гс19 (пункт 8.24) та від 28.06.2019 у справі №761/9584/15-ц, провадження № 14-623цс18 (пункт 85)).
Верховний Суд також неодноразово вказував, що застосування статті 551 Цивільного кодексу України є правом суду та залежить виключно від встановлених судом конкретних обставин кожної справи за наслідками правової оцінки спірних правовідносин та поданих сторонами доказів, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог або заперечень. Переоцінка обставин, що є предметом доказування, та стали підставою для висновку щодо можливості зменшення розміру штрафних санкцій за рішенням суду, не є компетенцією суду касаційної інстанції.
Об`єднана палата Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду у постанові від 19.01.2024 у справі №911/2269/22 вказала на те, що в питаннях підстав для зменшення розміру неустойки правовідносини у кожному спорі про її стягнення є відмінними, оскільки кожного разу суд, застосовуючи дискрецію для вирішення цього питання, виходить з конкретних обставин, якими обумовлене зменшення штрафних санкцій, які водночас мають узгоджуватись з положенням частини третьої статті 551 Цивільного кодексу України, а також досліджуватися та оцінюватися судом в порядку статей 86, 210, 237 Господарського процесуального кодексу України. Такий підхід є усталеним в судовій практиці.
Об`єднана палата Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду у справі №911/2269/22 зазначила, що враховуючи висновок про індивідуальний характер підстав, якими у конкретних правовідносинах обумовлюється зменшення судом розміру неустойки (що підлягає стягненню за порушення зобов`язання), а також дискреційний характер визначення судом розміру, до якого суд її зменшує, що виключає формування єдиних (для вирішення спорів про стягнення неустойки) критеріїв та алгоритму визначення підстав для зменшення розміру неустойки та критеріїв для встановлення розміру.
Розмір неустойки, до якого суд її зменшує (на 90%, 70% чи 50% тощо), у кожних конкретно взятих правовідносинах (справах) також має індивідуально-оціночний характер, оскільки цей розмір (частина або процент, на які зменшується неустойка), який обумовлюється встановленими та оціненими судом обставинами у конкретних правовідносинах, визначається судом у межах дискреційних повноважень, наданих суду відповідно до положень частини третьої статті 551 Цивільного кодексу України, тобто у межах судового розсуду.
Індивідуальний характер підстав, якими у конкретних правовідносинах обумовлюється зменшення судом розміру неустойки (що підлягає стягненню за порушення зобов`язання), а також дискреційний характер визначення судом розміру, до якого суд її зменшує, свідчить про відсутність універсального максимального і мінімального розміру неустойки, на який її може бути зменшено. Наведене, у свою чергу, вимагає, щоб розмір неустойки відповідав принципам верховенства права.
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 16.10.2024 у справі №911/952/22 сформувала висновки щодо застосування означених норм права та у розділі "Висновки щодо застосування норм матеріального права", зокрема, в пунктах 213, 214, зазначила:
« 213. Зменшення розміру заявленої до стягнення неустойки є правом суду, а за відсутності у законі переліку таких виняткових обставин (частина третя статті 551 Цивільного кодексу України) господарський суд, оцінивши надані сторонами докази та обставини справи у їх сукупності, на власний розсуд вирішує питання про наявність або відсутність у кожному конкретному випадку обставин, за яких можливе зменшення неустойки.
214. Індивідуальний характер підстав, якими у конкретних правовідносинах обумовлюється зменшення судом розміру неустойки (що підлягає стягненню за порушення зобов`язання), а також дискреційний характер визначення судом розміру, до якого суд її зменшує, свідчать про відсутність універсального максимального і мінімального розміру неустойки, на який її може бути зменшено, що водночас вимагає, щоб цей розмір відповідав принципам верховенства права».
Суд відзначає, що при визначенні розміру (відсоткового співвідношення) зменшення штрафних санкцій суд керується своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів
Суд враховує ту обставину, що відповідач 03.04.2025 забезпечив виконання своїх зобов`язань за договором у розмірі 1% суми договору перерахувавши 204 920, 96 грн на розрахунковий рахунок замовника. 
З огляду на викладене, господарський суд дійшов висновку, що враховуючи ступінь, характер та правові наслідки правопорушення, співмірність між ними, та те, що таке порушення не завдало збитків позивачу та/або іншим учасникам господарських відносин, утримання позивачем грошового забезпечення виконання спірних договорів, перебування на виконанні відповідача аналогічних державних контрактів із будівництва споруд оборонного призначення, які мають стратегічне значення для здійснення оборонних завдань, наявні обставини, які в силу приписів частини третьої статті 551 Цивільного кодексу України є достатніми підставами для зменшення розміру пені, яка заявлена позивачем до стягнення з відповідача на 25%. 
Таким чином, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, а саме у сумі 3 181 397, 84 грн пені.
Статтею 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Відповідно до частини першої статті 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
За приписами частини першої статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Статтею 76 Господарського процесуального кодексу України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Відповідно до частини першої статті 77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Згідно зі статтею 89 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. 
Суд дійшов висновку про більшу вірогідність доказів, наданих позивачем у підтвердження обґрунтування своєї позиції. Відповідно позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають частковому задоволенню. Такі висновки суду засновані передусім на відсутності належних спростувань з боку відповідача цих обставин. 
Стосовно інших доводів сторін суд зазначає наступне.
Враховуючи положення частини першої статті 9 Конституції України та беручи до уваги ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Першого протоколу та протоколів №№2,4,7,11 до Конвенції та прийняття Закону України від 23.02.2006 "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суди також повинні застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.
Європейський суд з прав людини у справі "Проніна проти України" у рішенні від 18.07.2006 та у справі "Трофимчук проти України" у рішенні від 28.10.2010 зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент сторін. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень.
Слід зазначити, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини та, зокрема, рішення у справі "Серявін та інші проти України" від 10.02.2010 (заява №4909/04), відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 9 грудня 1994 року, серія A, №303-A, п.29).
Судом були досліджені всі документи, які надані сторонами, аргументи сторін та надана їм правова оцінка. Решта доводів та заперечень судом до уваги не береться, оскільки вони не спростовують наведених вище висновків.

СУДОВІ ВИТРАТИ
Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України витрати зі сплати судового збору в розмірі 63 627, 96 грн покладаються на відповідача.

Керуючись статтями 2, 73, 74, 76-79, 86, 91, 129, 231, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд 

УХВАЛИВ:
Позов задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Релеванте" (49000, м. Дніпро, вул. Шевченка, буд. 37, код ЄДРПОУ 43343598) на користь Військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) пеню за порушення строків виконання робіт у розмірі 3 181 397, 84 грн та витрати зі сплаті судового збору у розмірі 63 627, 96 грн
В решті позовних вимог відмовити.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня підписання рішення шляхом подання апеляційної скарги до Центрального апеляційного господарського суду.
Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. 
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено 11.05.2026

Суддя В.І. Ярошенко