Справа № 550/261/26
Провадження № 2/550/321/26
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
04 червня 2026 року        селище Чутове
Чутівський районний суд Полтавської області в складі головуючого судді Литвин В.В., 
розглянувши в приміщенні суду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін цивільну справу 
запозовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК Єврокредит»
до ОСОБА_1 
про стягнення заборгованості,
В С Т А Н О В И В:
Товариство з обмеженою відповідальністю «ФК Єврокредит» (далі також – позивач) звернулося до суду з позовною заявою до ОСОБА_1 (далі також – відповідач, позичальник) про стягнення заборгованості за кредитним договором. 
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 03.07.2019 між Акціонерним товариством «Мегабанк» (далі також – первісний кредитор, банк) та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 77-214-850-2-19-Г (з ануїтет ними платежами).
На підставі низки договорів про відступлення прав вимоги, право вимоги за вказаним кредитним договором перейшло до позивача.
Відповідно до умов кредитного договору первісний кредитор надав відповідачеві фінансовий кредит для споживчих цілей на наступних умовах: сума кредиту 10 129,31 грн, строк кредитування – з 03.07.2019 до 02.07.2021 включно; річна процентна ставка – 39%.
Первісний кредитор свої зобов`язання за кредитним договором виконав, надавши відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором.
Відповідач свої зобов`язання за кредитним договором не виконав, кредит у повному обсязі не повернув, проценти за користування ним у встановленому порядку і розмірі не сплатив, у зв`язку з чим позивач просить стягнути з відповідача 10 406,12 грн заборгованості, що складається із простроченої заборгованості за кредитом в розмірі 4 720,42 грн, заборгованості зі сплати відсотків в розмірі 5 685,70 грн, а також судові витрати.
Ухвалою судді від 21.04.2026 відкрито провадження у справі та постановлено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін; визначено сторонам строки для подання заяв по суті справи, а також зазначено про право сторін подати клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з викликом сторін.
Відповідач у визначений судом строк відзив на позов не подав, правом подати свої заперечення проти позовних вимог не скористався, про розгляд судом справи повідомлений належним чином.
Зокрема, на адресу суду повернувся поштовий конверт з копією ухвали про відкриття провадження у справі, надісланий судом рекомендованою кореспонденцією з повідомленням про вручення на адресу відповідача, яку зазначено позивачем у позовній заяві (а.с. 1) та встановлено судом у порядку, визначеному ч. 6 ст. 187 ЦПК України (а.с. 61), з відміткою оператора поштового зв`язку «адресат відсутній за вказаною адресою» (а.с. 75-78). 
Таким чином, згідно з положеннями п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України відповідач вважається повідомленим про розгляд справи судом.
Клопотання від сторін про розгляд справи у судовому засіданні за участю сторін до суду не надходили.
З урахуванням викладеного,розгляд справи по суті здійснюється судом за наявними в ній матеріалами.
Відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у справі в їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позову, виходячи з наступного.
Судом встановлено, що 03.07.2019 між АТ «Мегабанк» та відповідачем укладено кредитний договір № 77-214-850-2-19-Г (з ануїтет ними платежами) (далі – кредитний договір). Договір підписано відповідачем власноручним підписом. 
Згідно з умовами кредитного договору банк зобов`язався надати відповідачу кредит на наступних умовах: сума кредиту 10 129,31 грн, строк кредитування – з 03.07.2019 до 02.07.2021 включно; річна процентна ставка – 39%. Відповідач зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом та інші платежі, передбачені умовами кредитного договору у терміни, встановлені договором. 
Даний договір є письмовим правочином, який відповідає вимогам ст.ст. 207, 208, 1047, 1055 ЦК України, оскільки він вчинений в письмовій формі та підписаний уповноваженими особами.
На підставі договору про відступлення права вимоги № GL1N426240 від 03.09.2024, укладеного між АТ «Мегабанк» і ТОВ «Фінансова компанія «Мустанг фінанс», згідно з реєстром прав вимог до нього право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором перейшло до ТОВ «Фінансова компанія «Мустанг фінанс» (а.с 13-16, 36).
Відповідно до договору про відступлення права вимоги № 1/12 від 27.12.2024, укладеного між ТОВ «Фінансова компанія «Мустанг фінанс» та позивачем, згідно з реєстром боржників до нього право грошової вимоги до відповідачки за кредитним договором перейшло до позивача (а.с. 11, 12, 37).
На підтвердження факту користування кредитними коштами позивач надав виписки по особовому рахунку відповідача з 03.07.2019 по 02.12.2022 та з 03.12.2022 по 03.09.2024, в яких відображено рух наданих кредитних коштів та нараховані проценти за користування і комісії (а.с. 28 -35).
Позивач зазначає, що відповідач свої зобов`язання за кредитним договором не виконав, суму кредиту в повному обсязі не повернув, проценти за користування ним не сплатив, у зв`язку з чим позивач просить стягнути з відповідача 10 406,12 грн заборгованості, що складається із простроченої заборгованості за кредитом в розмірі 4 720,42 грн, заборгованості зі сплати відсотків в розмірі 5 685,70 грн.
Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.
Згідно з положеннями ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в строки відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається.
Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання.
Обставина отримання відповідачем кредиту в сумі 14 170,26 грн підтверджується наявною в матеріалах справи заявою на видачу готівки № TR.2004425.1685.46 від 03.07.2019 (а.с. 57 зворот) та виписками по особовому рахунку відповідача з 03.07.2019 по 02.12.2022 та з 03.12.2022 по 03.09.2024.
Суду не надано доказів виконання відповідачем грошового зобов`язання за кредитним договором № 77-214-850-2-19-Г від 03.07.2019 щодо повернення кредиту, зокрема щодо погашення заборгованості за тілом кредиту в сумі 4 720,42 грн. та сплати процентів за користування кредитом в сумі 5 685,70 грн.
Враховуючи наведене, позовні вимоги про стягнення заборгованості за кредитним договором № 77-214-850-2-19-Г від 03.07.2019 підлягають задоволенню в повному обсязі.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Враховуючи те, що позов задоволено повністю, відповідно до положень ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати зі сплати судового збору в розмірі 2 662,40 грн.
Щодо витрат на правничу допомогу, які позивач визначив у розмірі 11 200,00 грн та просить стягнути із відповідача, суд дійшов таких висновків.
За змістом п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, серед іншого, належать витрати на професійну правничу допомогу.
За правиламист. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
На підтвердження понесених витрат з професійної правничої допомоги позивач надав договір про надання правничої допомоги від 01.07.2025, акт приймання-передачі послуг № 12087369 від 05.01.2026 на суму 11 200,00 грн, копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю на ім`я адвоката Журавльова С.Г. та ордера на надання правничої допомоги.
Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються  у разі задоволення позову на відповідача.
Разом з тим, вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат повинен бути співрозмірним з ціною позову, тобто не має бути явно завищеним порівняно з ціною позову.
Також судом мають бути враховані критерії об`єктивного визначення розміру суми послуг адвоката. У зв`язку з цим суд з урахуванням конкретних обставин може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
При цьому суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципом справедливості як одного з основних елементів принципу верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, зважаючи на складність справи, ціну позову, якість підготовлених документів, витрачений адвокатом час, тощо - є неспівмірним.
Право на професійну правничу допомогу гарантовано статтею 59 Конституції України, офіційне тлумачення якого надано Конституційним Судом України у рішеннях від 16 листопада 2000 року № 13-рп/2000, від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009.
Так, у рішенні Конституційного Суду України від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009 зазначено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема, в судах та інших державних органах, захист від обвинувачення тощо.
Згідно зі ст. 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.
Аналогічні критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.
У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
З урахуванням наведеного, оцінюючи об`єктивно складність справи, яка є типовою, враховуючи предмет спору, ціну позову, суд вважає, що розмір витрат на правничу допомогу, який буде відповідати критерію реальності та розумності, буде співмірним із виконаними адвокатом роботами та наданими адвокатськими послугами, становить 2 000,00 грн.
Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 509, 514, 525, 526, 530, 1048, 1054, 1055 ЦК України, ст.ст. 12, 13, 76-81, 89, 133, 137, 141, 258, 263-265, 274-279, 352, 354, 355 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:
Позов задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК Єврокредит» заборгованість за кредитним договором № 77-214-850-2-19-Г від 03.07.2019 в сумі 10 406 (десять тисяч чотириста шість) грн. 12 коп., судові витрати зі сплати судового збору в сумі 2 662 (дев`ятсот двадцять вісім) грн. 40 коп. та 2 000 (дві тисячі) грн 00 коп. судових витрат на правничу допомогу.

Рішення може бути оскаржено до Полтавського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його складення.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження , якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне найменування сторін: 
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «ФК Єврокредит», пров. Ушинського, буд. 1, офіс 105, м. Дніпро, Дніпропетровська область, код ЄДРПОУ 40932411.
Відповідач: ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Суддя В.В. Литвин