Справа № 570/6655/25
Номер провадження 2/570/774/2026
Р І Ш Е Н Н Я 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
27 квітня 2026 року м.Рівне
Рівненський районний суд Рівненської області в особі судді Штогуна О.С.
за участю секретаря судового засідання Соломицької Л.М.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Рівненського районного суду Рівненської області за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Споживчий центр"до  ОСОБА_1 про стягнення заборговансоті за кредитним договором, -
в с т а н о в и в :
19 грудня 2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Споживчий центр" (далі – позивач, ТОВ "Споживчий центр") звернулося у Рівненський районний суд Рівненської області з позовною заявою до ОСОБА_1 (далі – відповідач, ОСОБА_1 ), в якій просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованості за кредитним договором №13.06.2025-100001297 від 13 червня 2025 року у розмірі 39130,00 грн.
В обґрунтування позовної заяви позивач зазначає, що 13 червня 2025 року між відповідачем та позивачем у електронній формі був укладений Кредитний договір (оферти) №13.06.2025-100001297, відповідно до умов якого позивач надав відповідачу кредит у розмірі 10000,00 грн на визначених умовах на строк 168 днів, а відповідач зобов`язався своєчасно повернути кредит та сплатити проценти, комісію. 16 та 17 червня 2025 року між сторонами укладено додатковий договір, яким сума кредиту збільшена на 14000,00 грн та внесені відповідні зміни до деяких умов Кредитного договору. Відповідач свої зобов`язання належним чином не виконав, внаслідок чого станом на дату подання позовної заяви до суду у нього виникла заборгованість в сумі 39130,00 грн, яку позивач разом з судовими витратами просить стягнути з відповідача.
16 лютого 2026 року від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого просить відмовити у задоволенні позову. Відзив мотивований тим, що позивачем не доведено розмір фактично взятих відповідачем коштів за умовами договору, не доведено обґрунтованість нарахування відсотків. З наданих представником позивача документів не можливо встановити по яку дату нараховувались відсотки за кредитом та за якою ставкою. Разом з тим, наданий позивачем розрахунок заборгованості не підтверджений жодним первинним документом, що оформлений відповідно до ст.9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність", отже не підтверджено передання коштів в розумінні ч.2 ст. 1046 ЦК України. Крім того, наголосив на тому, що він перебуває на військовій службі у Збройних Силах України з 24 лютого 2022 року по теперішній час. Даний факт підтверджується Довідкою військової частини НОМЕР_1 №67 від 01 травня 2023 року та довідкою про безпосередню участь особи у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України від 31 серпня 2024 року №210. Так, відповідно до п. 15 ст. 14 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", військовослужбовцям з початку і до закінчення особливого періоду не нараховуються проценти за користування кредитом; не нараховуються штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами та організаціями усіх форм власності. Дана норма є імперативною (обов`язковою) і поширюється на всі кредитні установи, включаючи небанківські фінансові організації. Будь-які нарахування відсотків та штрафів за період служби відповідача є незаконними.
19 лютого 2026 року від позивача надійшла відповідь на відзив, яка мотивована тим, що відповідачем та позивачем досягнуто згоди щодо усіх істотних умов правочину (кредитного договору), який підписано відповідачем одноразовим ідентифікатором, що підтверджується належними доказами та не спростовані відповідачем належними та допустимими доказами. Крім того, вказав, що відповідач заперечуючи факт отримання грошових коштів не надав виписку з банку про наявні чи відсутні банківські рахунки, інформацію про рух коштів за спірний період по цим рахункам. Отже, ТОВ "Споживчий центр" виконало свої зобов`язання за кредитним договором в повному обсязі, надавши відповідачу кредит відповідно до умов кредитного договору. Оскільки ТОВ "Споживчий центр" не є банківською установою, а має статус фінансової установи, яка здійснює господарську діяльність з надання фінансових послуг, зокрема надання кредитів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, без відкриття рахунку, тому не може надати первинні банківські документи, а відтак наданий суду позивачем розрахунок є належним та допустимим доказом заборгованості та її розміру у справі. Крім того, комісія пов`язана з наданням послуги, а саме перерахування кредитодавцем коштів на рахунок, вказаний позичальником, з використанням стороннього сервісу інтернет-еквайрингу. З огляду на те, що ТОВ "Споживчий центр" надає кошти у кредит без відкриття рахунків у власній установі, на відміну від банківського кредиту, то плата за надання кредиту, на картку, зазначену позичальником, є виправданим. Відповідач не був позбавлений права отримати кредит у відділенні ТОВ "Споживчий центр" (ТМ "ШвидкоГроші"), уникнувши додаткових витрат. Отже, комісія за обслуговування пов`язана з наданням ряду перелічених послуг, а саме: 1) організацію та забезпечення надання інформаційної підтримки позичальника по телефону, в особистому кабінеті та на відділеннях, 2) забезпечення надання можливості робити платежі онлайн на відділеннях, 3) забезпечення надання можливості відновлення забутого паролю для входу в особистий кабінет як віддалено, так і на відділеннях, 4) забезпечення інформування про дати сплати чергового платежу, 5) консультаційні послуги, 6) інші послуги, які прямо не вказані в даному пункті, однак, надання яких забезпечено кредитодавцем та пов`язане з обслуговуванням кредитної заборгованості. Безоплатність надання цих послуг законодавством не встановлена. Договором застережено, що до складу даної комісії не включено послуги, які кредитодавець зобов`язаний надавати позичальнику безоплатно відповідно до чинного законодавства. За відсутності доказів оскарження відповідачем умови договору щодо встановлення комісії, відсутні підстави для відмови у стягненні вказаного платежу з відповідача.
Позивач, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, явку представника в судове засідання не забезпечив, в поданій позовній заяві зазначив, що розгляд справи провести без його участі, позовні вимоги підтримує, щодо заочного розгляду справи не заперечує.
Відповідач, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився. 
Розгляд справи здійснювався за відсутності учасників справи, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч.2 ст.247 ЦПК України.
Ознайомившись із позовною заявою, дослідивши в судовому засіданні докази, суд приходить до переконання, що позов підлягає до задоволення частково.
13 червня 2025 року між ТОВ "Споживчий центр" та відповідачем укладений кредитний договір №13.06.2025-100001297, який складається із пропозиції про укладення кредитного договору ТОВ "Споживчий центр" (оферти), заявки відповідача від 13 червня 2025 року, його відповіді про прийняття пропозиції (акцепт) та підтвердження укладення електронного договору.
Договір укладений на таких умовах: сума кредиту 10000,00 грн, строк на який надається кредит - 168 днів з дати його надання. Дата повернення кредиту – 27 листопада 2026 року. Процентна ставка "Стандарт" фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 1 % за 1 (один) день користування кредитом, яка застосовується протягом перших 7 чергових періодів користування кредитом. Процента ставка "Економ" - фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 0.5% за 1 (один) день користування кредитом, яка застосовується протягом чергових періодів, наступних за черговими періодами, в яких застосовується процентна ставка "Стандарт". 
Комісія, пов`язана з наданням кредиту 5% від суми кредиту та становить 500,00 грн. Комісія за обслуговування кредитної заборгованості 500,00 грн у кожному з 3 чергових періодів, наступних за першим черговим періодом. Розмір процентної ставки не може бути збільшено в односторонньому порядку. Денна процента ставка 0,91% - загальні витрати за споживчим кредитом за кожен день користування кредитом протягом всього строку, на який надається кредит. Неустойка 150,00 грн, що нараховується за кожен день невиконання/неналежного виконання кожного окремого зобов`язання незалежно від суми невиконаного/неналежно виконаного зобов`язання. Реквізити належного позичальнику електронного платіжного засобу для перерахування коштів позичальнику: 4149-62ХХ-ХХХХ-1439 (а.с.29-34).
Згідно листа ТОВ "Універсальні платежі рішення" ТОВ "УПР" № 1-1112 від 15 грудня 2025 року, 13 червня 2025 року перераховано 10000,00 грн на номер карти НОМЕР_2 по договору №13.06.2025-100001297 (а.с. 16).
Між ТОВ "Споживчий центр" та відповідачем 16 червня 2025 року підписано примірну пропозицію про укладення додаткового договору (оферта) до кредитного договору (КРЕДИТНОЇ ЛІНІЇ) (а.с.38-40). Відповідно до якої Сторони домовились за взаємною згодою та ініціативою Позичальника збільшити Суму Кредиту, в зв`язку з чим внести наступні зміни до Договору: 
1.1. Сума Кредиту з дати укладення даного Додаткового Договору становить 12500,00 грн, яка складається з усіх Траншів (частин Суми кредиту), зазначених в Договорі (1-й Транш) та в укладених Сторонами Додаткових Договорах (чергові Транші);
1.2. За даним Додатковим Договором Кредитодавець зобов`язується надати Позичальнику 2-й Транш у розмірі 2500,00 грн дата надання/видачі Кредиту (2-го Траншу) – 16 червня 2025 року. Спосіб надання Позичальнику коштів у рахунок кредиту (2-го Траншу): перерахування на рахунок споживача, уключаючи використання реквізитів електронного платіжного засобу споживача 4149-62ХХ-ХХХХ-1439. Днем надання Кредиту (2-го Траншу) вважається списання відповідної суми коштів з рахунку Кредитодавця. Реквізити належного Позичальнику електронного платіжного засобу для надання коштів Позичальнику: 4149-62ХХ-ХХХХ-1439. Строк, на який надається Кредит (а саме 2-й Транш) - 165 днів з дати його надання;
1.3. Сторони домовились, що Позичальник відповідно до даного Додаткового Договору зобов`язаний сплатити Комісію, пов`язану з наданням 2-го Траншу (частини Суми Кредиту) (налалі Комісія за надання", "Комісія"; економічна сутність плата за надання Кредиту) - 5% від суми 2-го Траншу (частини Суми Кредиту), що дорівнює 125,00 грн. Комісія розраховується шляхом множення суми 2-го Траншу (база розрахунку) на розмір Комісії у відсотковому значенні. Нараховується Кредитодавцем та обліковуються в день видачі Траншу, оплачується згідно Графіку платежів;
1.4. Комісія за обслуговування з дати укладення даного Додаткового Договору встановлюється у розмірі 625,00 грн, починаючи з чергового періоду, наступного за першим черговим періодом. Кількість і порядкові номери чергових періодів, у яких сплачується Комісія за обслуговування, не змінюються даним Додатковим Договором, Комісія за обслуговування сплачується у чергові періоди NN 2-4. Грошова сума у розмірі різниці між Комісією за обслуговування у черговому періоді (у черговому періоді №1), у якому надається Транш, встановленою до та з дати укладення даного Додаткового Договору, становить 125,00 грн, нараховується та обліковується в день укладення даного Додаткового Договору та сплачується у складі відповідного чергового платежу згідно Графіку платежів, встановленого даним Додатковим Договором. 
Згідно листа ТОВ "Універсальні платежі рішення" ТОВ "УПР" № 431-1512 від 15 грудня 2025 року, 16 червня 2025 року перераховано 2500,00 грн на номер карти НОМЕР_3 по договору №13.06.2025-100001297 (а.с. 15).
17 червня 2025 року між ТОВ "Споживчий центр" та відповідачем підписано примірну пропозицію про укладення додаткового договору (оферта) до кредитного договору (КРЕДИТНОЇ ЛІНІЇ) (а.с.42 на звороті - 44). Відповідно до якої Сторони домовились за взаємною згодою та ініціативою Позичальника збільшити Суму Кредиту, в зв`язку з чим внести наступні зміни до Договору: 
1.1. Сума Кредиту з дати укладення даного Додаткового Договору становить 14000,00 грн, яка складається з усіх Траншів (частин Суми кредиту), зазначених в Договорі (1-й Транш) та в укладених Сторонами Додаткових Договорах (чергові Транші);
1.2. За даним Додатковим Договором Кредитодавець зобов`язується надати Позичальнику 2-й Транш у розмірі 1500,00 грн дата надання/видачі Кредиту (3-го Траншу) – 17 червня 2025 року. Спосіб надання Позичальнику коштів у рахунок кредиту (3-го Траншу): перерахування на рахунок споживача, уключаючи використання реквізитів електронного платіжного засобу споживача 4149-62ХХ-ХХХХ-1439. Днем надання Кредиту (3-го Траншу) вважається списання відповідної суми коштів з рахунку Кредитодавця. Реквізити належного Позичальнику електронного платіжного засобу для надання коштів Позичальнику: 4149-62ХХ-ХХХХ-1439. Строк, на який надається Кредит (а саме 3-й Транш) - 164 дні з дати його надання;
1.3. Сторони домовились, що Позичальник відповідно до даного Додаткового Договору зобов`язаний сплатити Комісію, пов`язану з наданням 3-го Траншу (частини Суми Кредиту) (налалі Комісія за надання", "Комісія"; економічна сутність плата за надання Кредиту) - 5% від суми 3-го Траншу (частини Суми Кредиту), що дорівнює 75,00 грн. Комісія розраховується шляхом множення суми 3-го Траншу (база розрахунку) на розмір Комісії у відсотковому значенні. Нараховується Кредитодавцем та обліковуються в день видачі Траншу, оплачується згідно Графіку платежів;
1.4. Комісія за обслуговування з дати укладення даного Додаткового Договору встановлюється у розмірі 700,00 грн, починаючи з чергового періоду, наступного за першим черговим періодом. Кількість і порядкові номери чергових періодів, у яких сплачується Комісія за обслуговування, не змінюються даним Додатковим Договором, Комісія за обслуговування сплачується у чергові періоди NN 2-4. Грошова сума у розмірі різниці між Комісією за обслуговування у черговому періоді (у черговому періоді №1), у якому надається Транш, встановленою до та з дати укладення даного Додаткового Договору, становить 75,00 грн, нараховується та обліковується в день укладення даного Додаткового Договору та сплачується у складі відповідного чергового платежу згідно Графіку платежів, встановленого даним Додатковим Договором. 
Згідно листа ТОВ "Універсальні платежі рішення" ТОВ "УПР" № 430-1512 від 15 грудня 2025 року, 17 червня 2025 року перераховано 1500,00 грн на номер карти НОМЕР_3 по договору №13.06.2025-100001297 (а.с. 14).
Згідно довідки - розрахунку про стан заборгованості за кредитним договором №13.06.2025-100001297 від 13 червня 2025 року заборгованість відповідача по кредитному договору складає 39130,00 грн з яких: 14000,00 грн - основний борг; 16660,00 грн - проценти, 2100,00 грн – комісія за обслуговування кредиту, 6370,00 грн - неустойка (а.с. 17).
Позивач виконав свої зобов`язання, надавши відповідачу кредитні кошти в межах обумовлених сум, що підтверджується наявними матеріалами.
Станом на день розгляду справи доказів належного виконання відповідачем зобов`язання за договором не надано.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.
За змістом ст.ст. 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
У ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
За ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).
Частиною 2 ст. 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України).
У ст. 3 Закону України "Про електронну комерцію" зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (пункт 6 частини першої ст. 3 Закону України "Про електронну комерцію").
Відповідно до ч. 6 ст. 11 Закону України "Про електронну комерцію" відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.
У ст.11 Закону України "Про електронну комерцію" передбачено порядок укладення електронного договору. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття.
Якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів (ст. 12 Закону України "Про електронну комерцію").
Суд вважає, що наявними у справі доказами позивачем доведено, що 13 червня 2025 року, 16 червня 2025 року та 17 червня 2025 року ТОВ "Споживчий центр" та відповідач у якості позичальника, уклали кредитний договір та додаткові договори до нього у електронному вигляді, за яким ТОВ "Споживчий центр" через платіжну систему iPay.ua 13 червня 2025 року, 16 червня 2025 року та 17 червня 2025 року перерахував на картку № НОМЕР_2 кошти за договором у розмірі 10000,00 грн, 2500,00 грн та 1500,00 грн.
Тому, суд вважає доведеним, що ТОВ "Споживчий центр" свої зобов`язання за договором перед відповідачем виконало та перерахувало на належний йому банківський рахунок кредитні кошти на загальну суму 14000,00 грн.
Згідно зі ст. 12 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.
Відповідач не виконав свого обов`язку по своєчасному поверненню кредиту та сплаті процентів за користування кредитом. Таким чином, позивач ТОВ "Споживчий центр" правомірно вимагає стягнення простроченої заборгованості з відповідача за кредитом, відповідно до умов договору.
Разом із цим, суд не погоджується із розміром вказаної заборгованості у зв`язку із наступним.
Що стосується пільг відповідача, як військовослужбовця, суд зазначає наступне.
Згідно до п. 15 ч. 3 ст. 14 Закону України "Про соціальний і правовий статус військовослужбовців та членів їх сімей", військовослужбовцям, які були призвані на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період або на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період на весь час їх призову, а також їх дружинам (чоловікам), а також іншим військовослужбовцям, під час дії особливого періоду, які брали або беруть участь у захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку із збройною агресією Російської Федерації проти України, їх дружинам (чоловікам) - штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються, крім кредитних договорів щодо придбання майна, яке віднесено чи буде віднесено до об`єктів житлового фонду (жилого будинку, квартири, майбутнього об`єкта нерухомості, об`єкта незавершеного житлового будівництва, майнових прав на них), та/або автомобіля, а також крім кредитних договорів щодо придбання та встановлення фотоелектричних модулів та/або вітрових електроустановок разом із гібридними інверторами та установками зберігання енергії, проценти за якими можуть бути погашені чи компенсовані за рахунок третіх осіб або держави.
Згідно п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" (у редакції станом на час виникнення спірних правовідносин) сфера дії цього закону поширюється на: військовослужбовців Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів спеціального призначення, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, які проходять військову службу на території України, і військовослужбовців зазначених вище військових формувань та правоохоронних органів - громадян України, які виконують військовий обов`язок за межами України, та членів їх сімей.
Національний банк України у листі від 02 вересня 2014 року № 18-112/48620 надав роз`яснення, що для звільнення від нарахування штрафів, пені та відсотків за користування кредитом мобілізовані позичальники повинні надати банку перелік документів, встановлений листом Міністерства оборони України від 21 серпня 2014 року № 322/2/7142. Такими документами є: військовий квиток, в якому у відповідних розділах здійснюються службові відмітки, або довідка про призов військовозобов`язаного на військову службу, видана військовим комісаріатом або військовою частиною, а для резервістів витяг із наказу або довідка про зарахування до списків військової частини, які видаються військовою частиною.
У зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", затвердженого Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року №2102-IX, в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. В подальшому воєнний стан неодноразово продовжувався, та діє до цього часу.
Надані відповідачем копія військового квитка, довідка військової частини та довідка про безпосередню участь особи у заходах необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, свідчать, що він на момент укладення кредитного договору та додаткових угод та до цього часу є військовослужбовцем.
Судом встановлено, що відповідач на час виникнення та існування спірних правовідносин перебуває на військовій службі і на нього як позичальника поширюються пільги щодо не нарахування процентів за користування кредитом та неустойки за порушення умов кредитного договору, відповідно до п. 15 ч. 3 ст. 14 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей".
За таких обставин, не підлягають стягненню з відповідача на користь позивача процентів за кредитним договором у розмірі 16660,00 грн та неустойки 6370,00 грн.
Що стосується стягнення з відповідача комісії у розмірі 2100,00 грн за обслуговування кредиту, суд зазначає наступне.
Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про споживче кредитування" загальні витрати за споживчим кредитом витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця для отримання, обслуговування та повернення кредиту.
Згідно з ч. 2 ст. 8 цього Закону України "Про споживче кредитування" до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і повернення кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахункове-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо.
Відповідно до ст. 11 Закону України "Про захист прав споживачів" цей Закон застосовується до відносин споживчого кредитування у частині, що не суперечить Закону України "Про споживче кредитування".
Згідно з ч. ч. 1, 2, 5, 7 ст. 18 Закону України "Про захист прав споживачів" продавець (виконавець, виробник) не повинен включати у договори із споживачем умови, які є несправедливими. Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживача. Якщо положення договору визнано несправедливим, включаючи ціну договору, таке положення може бути змінено або визнано недійсним. Положення, що було визнане недійсним, вважається таким з моменту укладення договору. Якщо до положення вносяться зміни, такі зміни вважаються чинними з моменту їх внесення.
Відповідно до ч. 5 ст. 12 Закону України "Про споживче кредитування" умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними.
Разом із тим, згідно постанови Касаційного Цивільного Суду у складі Верховного Суду від 20 липня 2022 року у справі № 343/557/15-ц, продавець (виконавець, виробник) не повинен включати у договори із споживачем умови, які є несправедливими. Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживача. Якщо положення договору визнано несправедливим, включаючи ціну договору, таке положення може бути змінено або визнано недійсним. Положення, що було визнане недійсним, вважається таким з моменту укладення договору. Умови договору про сплату позичальником на користь банку винагороди за надання фінансового інструменту, відсотків за дострокове погашення кредиту та винагороди за проведення додаткового моніторингу, тобто за дії, які банк здійснює на власну користь, що є несправедливим, суперечить принципу добросовісності, є наслідком істотного дисбалансу договірних прав і обов`язків на погіршення становища споживача, за своєю природою є дискримінаційним та таким, що суперечить моральним засадам суспільства.
Отже, за висновками Верховного Суду несправедливими є положення договору про споживчий кредит, який містить умови про зміни у витратах, зокрема щодо плати за обслуговування кредиту, і це є підставою для визнання таких положень недійсними.
Умови договору про сплату позичальником на користь банку винагороди за надання фінансового інструменту, відсотків за дострокове погашення кредиту та винагороди за проведення додаткового моніторингу, тобто за дії, які банк здійснює на власну користь, що є несправедливим, суперечить принципу добросовісності, є наслідком істотного дисбалансу договірних прав і обов`язків на погіршення становища споживача, за своєю природою є дискримінаційним та таким, що суперечить моральним засадам суспільства.
Подібні правові висновки викладено у постановах Верховного Суду, від 21 квітня 2021 року в справі № 677/1535/15, від 21 липня 2021 року в справі № 751/4015/15, від 15 грудня 2021 року в справі № 209/789/15, від 12 квітня 2022 року в справі № 640/14229/15.
Суд дійшов висновку, що встановлення комісії за надання консультаційних та інформаційних послуг щодо споживчого кредиту є нікчемною умовою кредитного договору, оскільки не зрозуміло, які саме послуги надавались відповідачу, як часто проводились консультаційні та інформаційні послуги з клієнтом, чи проводились вони за вимогою клієнта частіше одного разу на місяць.
Зазначене узгоджується із висновками Верховного Суду, викладеними у постановах від 10 січня 2024 року в справі 727/5461/23, від 09 жовтня 2024 року в справі 582/202/22.
При цьому будь-яких інших дій на користь позичальника, окрім надання безоплатної, відповідно до вимог закону, інформації про кредит, кредитор за сплачену комісію вчиняти незобов`язаний. За таких обставин і без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу умови та правила банківських послуг, відсутність в заяві домовленості сторін про сплату штрафів за несвоєчасне погашення кредиту, надані Правила відкриття кредитної лінії не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин.
Отже, відповідні дії банку вносять дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживачу, що в сукупності свідчить про те, що умови кредитного договору є несправедливими.
Аналогічних висновків щодо дисбалансу договірних прав та обов`язків на шкоду споживачу, що в сукупності свідчить про те, що умови кредитного договору є несправедливими дійшов Верховний Суд у постанові від 01 лютого 2023 року у справі №199/7014/20 (провадження №61-17825св21).
Відтак, вимога позивача про сплату позичальником комісії за обслуговування кредитної заборгованості у розмірі 2100,00 грн за договором від 13 червня 2025 року № 13.06.2025-100001297 задоволенню не підлягає.
Суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за тілом кредиту у розмірі 14000,00 грн.
У зв`язку із викладеним позов підлягає частковому задоволенню.
Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд враховує наступне.
Відповідно до ч.1 та ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Отже, з урахуванням положень статті 141 ЦПК України з відповідача на користь ТОВ "Споживчий центр" слід стягнути витрати зі сплати судового збору пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а саме 35,80 % від ціни позову, що становить 867,22 грн (2422,40 грн.*35,80 %).
Керуючись ст. ст. 12, 81, 82, 89,141, 259, 263-265 ЦПК України, суд, -
у х в а л и в:
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Споживчий центр"до  ОСОБА_1 про стягнення заборговансоті за кредитним договором - задоволити частково. 
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Споживчий центр" заборгованість за кредитним договором від 13 червня 2025 року № 13.06.2025-100001297 у розмірі 14000 (чотирнадцять тисяч) грн 00 коп.
У задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Споживчий центр" витрати по сплаті судового збору в сумі 867 (вісімсот шістдесят сім) грн 22 коп.
На рішення може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Рівненського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного текста рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Сторони справи:
позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю "Споживчий центр", місцезнаходження: вул. Саксаганського, буд. 133-А, м. Київ, код ЄДРПОУ 37356833;
відповідач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

Суддя Штогун О.С.