Справа № 750/17936/25
Провадження № 2/750/1201/26

З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 червня 2026 року м. Чернігів

Деснянський районний суд міста Чернігова у складі:
судді - Рахманкулової І.П.,
секретаря – Левченка К.С.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

в с т а н о в и в:

у грудні 2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» звернулося до суду з позовом до  ОСОБА_1 про стягнення заборгованості в сумі 56967 грн. 61 коп. та судових витрат. 
Обґрунтовано позов тим, що 17 жовтня 2018 року  ОСОБА_1  уклала з Акціонерним товариством «Укрсиббанк» договір-анкету про відкриття та комплексне розрахунково-касове обслуговування банківського рахунку фізичної особи та умови кредитування (з правилами) № 94842469000, відповідно до умов якого відповідач отримала кредит в сумі 20000 грн. на її поточний рахунок та зобов`язалася повернути кредит і сплачувати проценти за користування ним відповідно до умов договору. 31.03.2021 між АТ «Укрсиббанк» та ТОВ «ФК «Інвестохіллс Веста» було укладено договір факторингу № 202, відповідно до умов якого АТ «Укрсиббанк» відступило ТОВ «ФК «Інвестохіллс Веста» право грошової вимоги до боржників, в тому числі за договором № 94842469000 від 17.10.2018, що укладений між АТ «Укрсиббанк» та боржником яким є ОСОБА_1 . У свою чергу, ТОВ «ФК «Інвестохіллс Веста» відповідно до договору факторингу № 04/01/04/2021/1 від 01.04.2021 відступило ТОВ «Вердикт Капітал» право грошової вимоги до боржників, в тому числі за договором № 94842469000 від 17.10.2018. Також, 10.01.2023 відповідно до договору про відступлення прав вимоги № 10-01/2023 ТОВ «Вердикт Капітал» відступило ТОВ «Коллект Центр» право грошової вимоги до боржників, в тому числі за договором № 94842469000 від 17.10.2018. Відповідач у порушення умов договору свої зобов`язання належним чином не виконала, у зв`язку з чим виникла заборгованість, а тому позивач звернувся до суду з даним позовом.
Ухвалою Деснянського районного суду м. Чернігова від 12 січня 2025 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в справі; справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження; визначено сторонам строк для подачі заяв по суті справи.
Відповідач відзив на позов не подала.
У судове засідання представник позивача не з`явилася, у позовній заяві просила справу розглянути за її відсутності.
Відповідач у судове засідання не з`явилась, про час і місце розгляду справи по суті повідомлялась завчасно і належним чином. Судова повістка відповідачу надсилалася за адресою її місця проживання, зареєстрованого у встановленому законом порядку. Крім того, про час і місце розгляду справи по суті відповідач повідомлялася шляхом публікації оголошення про виклик на сайті судової влади.
Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам статті 280 ЦПК України.
Згідно із частиною другою статті 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Дослідивши матеріали справи, суд встановив таке.
17 жовтня 2018 року між Акціонерним товариством «Укрсиббанк» (банк) та ОСОБА_1 (позичальник) було укладено Договір-анкету про відкриття та комплексне розрахунково-касове обслуговування банківського рахунку фізичної особи та умови кредитування № 94842469000 (а.с. 8-9). Відповідно до умов договору банк відкриває клієнту та обслуговує на умовах тарифного плану «Револьверна кредитна картка «Шоппінг картка НПК». 
Згідно п. 2.2 Договору, ліміт кредитування встановлюється у розмірі 20000 грн.
Строк дії ліміту кредитування: з дати укладання договору по 10 листопада 2020 року.
Згідно п. 2.3 Договору процентна ставка становить 55% річних.
В цей же день відповідач підписав анкету-заявку на надання споживчого кредиту (а.с. 11).
31.03.2021 між АТ «Укрсиббанк» та ТОВ «ФК «Інвестохіллс Веста» було укладено договір факторингу № 202, відповідно до умов якого АТ «Укрсиббанк» відступило ТОВ «ФК «Інвестохіллс Веста» право грошової вимоги до боржників, в тому числі за договором № 94842469000 від 17.10.2018, що укладений між АТ «Укрсиббанк» та боржником яким є ОСОБА_1  (а.с. 12-13). 
Акціонерне товариство «Укрсиббанк» сплатило Товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста» грошові кошти (ціну договору), як це передбачено умовами договору факторингу № 202 від 31 березня 2021 року, що підтверджується копією платіжної інструкції № 2984 від 31.03.2021 року (а.с. 16).
Відповідно до Реєстру Боржників до Договору факторингу № 202 від 31.03.2021 ТОВ «ФК «Інвестохіллс Веста» набуло право грошової вимоги до відповідача ОСОБА_1 за договором від 17.10.2018 № 94842469000 на загальну суму заборгованості 56967 грн. 61 коп., з яких: заборгованість за основним боргом – 44182 грн. 15 коп., заборгованість за відсотками 12785 грн. 46 коп. (а.с. 88-89). 
У свою чергу, ТОВ «ФК «Інвестохіллс Веста» відповідно до договору факторингу № 04/01/04/2021/1 від 01.04.2021 відступило ТОВ «Вердикт Капітал» право грошової вимоги до боржників, в тому числі за договором № 94842469000 від 17.10.2018. (а.с. 22-23)
Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» сплатило ТОВ «ФК «Інвестохіллс Веста» грошові кошти (ціну договору), як це передбачено умовами договору факторингу № 04/01/04/2021/1 від 01.04.2021, що підтверджується копією платіжного доручення № 197650001 від 09.04.2021 року (а.с. 24).
Відповідно до Реєстру Боржників до Договору факторингу № 04/01/04/2021/1 від 01.04.2021 ТОВ «Вердикт Капітал» набуло право грошової вимоги до відповідача ОСОБА_1 за договором від 17.10.2018 № 94842469000 на загальну суму заборгованості 56967 грн. 61 коп., з яких: заборгованість за основним боргом – 44182 грн. 15 коп., заборгованість за відсотками 12785 грн. 46 коп. (а.с. 88-89). 
Також, 10.01.2023, відповідно до договору про відступлення прав вимоги № 10-01/2023, ТОВ «Вердикт Капітал» відступило ТОВ «Коллект Центр» право грошової вимоги до боржників, в тому числі за договором № 94842469000 від 17.10.2018. (а.с. 30-35)
Актом зарахування зустрічних однорідних вимог від 28.02.2023, укладеним між ТОВ «Вердикт Капітал» та ТОВ «Коллект Центр» підтверджується, що сторони дійшли згоди про зарахування зустрічних однорідних вимог за зобов`язанням, зазначеними у п. 1 та п. 2 цього Акта, і таким чином з моменту підписання цього акта вважатимуть: зобов`язання сторони 1 перед стороною 2 припиняються в повному обсязі в сумі 15214406 грн. 31 коп. (а.с. 43-44).
Відповідно до Реєстру Боржників до Договору факторингу № 10-01/2023 від 10.01.2023 ТОВ «Коллект Центр» набуло право грошової вимоги до відповідача ОСОБА_1 за договором від 17.10.2018 № 94842469000 на загальну суму заборгованості 56967 грн. 61 коп., з яких: заборгованість за основним боргом – 44182 грн. 15 коп., заборгованість за відсотками 12785 грн. 46 коп. (а.с. 50). 
Таким чином, судом встановлено, що між сторонами існують договірні правовідносини.
Згідно з пунктом 1 частини другої статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.
Статтею 1077 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Відповідно до частини першої статті 1078 Цивільного кодексу України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).
Положеннями статті 512 Цивільного кодексу України визначено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: 1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); 2) правонаступництва; 3) виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); 4) виконання обов`язку боржника третьою особою. Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом. Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом.
Згідно зі статтею 514 Цивільного кодексу України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Частиною першою статті 627 Цивільного кодексу України встановлено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
За змістом статей 626, 628 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Статтею 629 Цивільного кодексу України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Відповідно до частини першої статті 638 Цивільного кодексу України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Згідно з частиною першою статті 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно до частини першої статті 1056-1 Цивільного кодексу України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором.
Згідно з частиною першою статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Відповідно до статті 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно із статтею 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до частини першої статті 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Як зазначено у позовній заяві, відповідач свої зобов`язання за договором належним чином не виконувала, у зв`язку з чим станом на 30.12.2025 у неї утворилася заборгованість у сумі 56967 грн. 61 коп., з яких: заборгованість за основним боргом – 44182 грн. 15 коп., заборгованість за відсотками 12785 грн. 46 коп. 
Відповідачем вказаного розрахунку заборгованості не спростовано.
Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Згідно зі статтею 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Враховуючи норми закону та те, що відповідач свої зобов`язання за договором не виконала, наявну заборгованість у добровільному порядку не погасила, а тому вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості підлягають задоволенню.
Також, відповідно до статті 141 ЦПК України необхідно здійснити розподіл судових витрат. 
Право на правничу допомогу в Україні гарантовано статтею 59 Конституції України та статтею 15 ЦПК України.
Відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення є одним із основних засад (принципів) цивільного судочинства (пункт 12 частини третьої статті 2 ЦПК України).
Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.
Статтею 133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
Відповідно до частини першої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
Позивачу правничу допомогу надавало Адвокатське об`єднання «Лігал Ассістанс» на підставі договору № 01-07/2024 про надання правової допомоги від 01 липня 2024 року, заявки на надання юридичної допомоги № 2398 від 03 листопада 2025 року щодо надання правових послуг по супроводу стягнення заборгованості з  ОСОБА_1 , акту № 16 про надання юридичної допомоги від 28.11.2025 (а.с. 58-60, 63, 64).
Відповідно частини другої статті 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Відповідно до частини четвертою статті 137 ЦПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Згідно частини шостої статті 137 ЦПК України, обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правничої допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правничої допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).
При визначенні суми відшкодування понесених особою витрат на професійну правничу допомогу, суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їх дійсності та необхідності), а також критерію розумності їх розміру, виходячи із конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Вказані критерії застосовує Європейський Суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява № 19336/04), зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268).
Витрати на правничу допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правничу допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.
Таким чином, якщо стороною буде документально доведено, що нею понесені витрати на правничу допомогу, а саме: надано договір на правничу допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення.
Така ж позиція висловлена у постанові Верховного Суду від 03 травня 2018 року у справі № 372/1010/16-ц.
Оскільки позивачем документально підтверджено понесення витрат на оплату правничої допомоги, а тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача понесені ним витрати на правничу допомогу у даній справі. Проте, враховуючи складність справи, обсяг наданих адвокатських послуг та витрачений адвокатом час, виходячи з критерію розумності та співрозмірності, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача 4000 грн. витрат на правничу допомогу, вважаючи таку суму співмірною з огляду на розумну необхідність витрат для цієї справи.
Також, відповідно до статті 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача належить стягнути витрати по сплаті судового збору.
Керуючись статтями 12, 13, 81, 141, 258, 259, 265, 279, 280-282, 289, 354 ЦПК України, суд, -
в и р і ш и в:

позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості – задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків – НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» (місцезнаходження юридичної особи: вул. Мечнікова, 3, офіс 306, м. Київ; ідентифікаційний код юридичної особи - 44276926) заборгованість в сумі 56967 грн. 61 коп. (п`ятдесят шість тисяч дев`ятсот шістдесят сім грн. 61 коп.).
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» 2422 грн. 40 коп. у відшкодування витрат по сплаті судового збору.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. 
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. 
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.  Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Позивач має право оскаржити заочне рішення до Чернігівського апеляційного суду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом встановлених строків, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Повний текст рішення складено 05.06.2026.

Суддя І.П. Рахманкулова