Справа № 486/210/26
Провадження № 2/486/796/2026
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 червня 2026 року м. Південноукраїнськ
Південноукраїнський міський суд Миколаївської області у складі:
головуючого судді Волощук О.О.,
за участю секретаря судового засідання Гайдук А.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Південноукраїнської міської територіальної громади в особі Південноукраїнської міської ради про визнання договору міни нерухомого майна дійсним,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Південноукраїнської міської територіальної громади в особі Південноукраїнської міської ради про визнання договору міни нерухомого майна дійсним.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що 13 липня 2000 року вона, будучи членом біржі та член біржі ОСОБА_2 , уклали договір міни нерухомого майна №85, який був зареєстрований в Універсальній товарній біржі «Нерухомість Н» 13.07.2000 за №85. Відповідно до умов договору ОСОБА_1 обміняла належну квартиру АДРЕСА_1 , на квартиру АДРЕСА_2 , належну ОСОБА_2 . Згідно з п. 2.1, п. 2.2 договору міни нерухомого майна №85 від 13.07.2000 року, інвентаризаційна оцінка квартири АДРЕСА_3 , яка належала їй, становить 16451,98 гривень. По узгодженню сторін вона оцінена в 1700,00 гривень. Згідно з п. 2.3, п. 2.4 цього договору міни інвентаризаційна оцінка квартири АДРЕСА_4 . яка належала ОСОБА_2 , складає 20977,33 гривень. За погодженням сторін вона оцінена в 1700,00 гривень. Обмін квартирами був здійснений без доплати (п. 2.5 договору міни нерухомого майна № 85 від 13.07.2000 р.). Пунктами 3.1, 3.2, 3.3 договору міни передбачено, що право власності сторін на обмінювані квартири переходить з моменту реєстрації договору на біржі. Внаслідок цього обміну вона набула право власності на квартиру АДРЕСА_2 . 10.08.2000 року квартира АДРЕСА_2 , була зареєстрована КП «Бюро технічної інвентаризації» на праві приватної власності за нею, за реєстровим №24 в книзі №9, стор. 104. Згідно з рішенням Южноукраїнської міської ради Миколаївської області від 20.10.2022 № 1128 «Про перейменування вулиць, бульварів, провулків населених пунктів Южноукраїнської міської територіальної громади» назву «бульвар Цвіточний» перейменовано на «бульвар Квітковий» (рішення https://yu.mk.ua/akts/show/20327). Від сусідів їй стало відомо, що ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , тому враховуючи, що квартира знаходиться на території Південноукраїнської міської територіальної громади, то відповідачем визначено Південноукраїнську міську територіальну громаду в особі Південноукраїнської міської ради.
Ухвалою Південноукраїнського міського суду Миколаївської області від 12.02.2026 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження, підготовче засідання у справі призначено на 16.03.2026.
Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце повідомлений належним чином, 16.03.2026 надіслала до суду заяву про розгляд справи без її участі, не заперечує проти позовних вимог.
16.04.2026 від позивача надійшла заява з додатками, в якій вона просить позов задовольнити справу розглянути без її участі.
Ухвалою суду від 15.05.2026 закрито підготовче судове засідання, справу призначено до розгляду.
Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.
З матеріалів справи вбачається, що 13.07.2000 року в Южноукраїнському філіалі в Універсальній товарній біржі «Нерухомість Н» укладено та зареєстровано у журналі реєстрації біржових угод з нерухомістю за №85 договір міни між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 . Остання згідно вищевказаного договору передала ОСОБА_1 квартиру АДРЕСА_2 в обмін на квартиру АДРЕСА_1 .
Відповідно до п. 1.2 договору, право власності продавця на квартиру підтверджується договором купівлі-продажу №3386 від 09.06.1993 року, посвідченим державним нотаріусом Южноукраїнської державної нотаріальної контори Миколаївської області Дмитрієвою В.В. та зареєстрований 06.12.1995 року в Южноукраїнському БТІ за №24, кн. 9, стор 88.
Інвентаризаційна оцінка квартири АДРЕСА_3 , яка є власністю ОСОБА_1 складає 16541 грн. (п. 2.1 договору).
Відповідно до п. 2.2 договору квартира продана за 1700 грн.
Інвентаризаційна оцінка квартири АДРЕСА_4 , яка є власністю ОСОБА_2 складає 20977 грн. (п. 2.3 договору).
Відповідно до п. 2.4, по згоді сторін, оцінена в 1700 грн.
Договір складений відповідно до вимог ст. 15 Закону України «Про товарну біржу», зареєстрований на Універсальній товарній біржі «Нерухомість» у журналі реєстрації біржових угод з нерухомістю № 85 від 13.07.2000 року.
Нотаріально договір сторони не посвідчували, ухилившись від цього.
Вищевказані обставини свідчать про те, що сторонами було досягнуто згоди щодо істотних умов договору міни, жодних обмежень для його укладання не існувало, укладений договір міни нерухомості був виконаний сторонами у повному обсязі.
Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме мано, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, власник квартири АДРЕСА_2 відсутній.
Згідно з повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Разом з тим, всі істотні умови договору міни були виконані, а саме: строни здійснили обмін квартирами узгодивши однакому їх вартість по 1700 грн. кожна, передавши одна одній нерухоме майно, а саме: ОСОБА_3 придбала право власності на квартиру АДРЕСА_2 , а ОСОБА_2 придбала право власності на квартиру АДРЕСА_1 .
Водночас, нотаріальне посвідчення договору на час розгляду справи неможливе (позивач не зареєструвала право власності щодо придбаного майна, продавець ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 померла).
Ст. 9 Житлового Кодексу України (чинного на час виникнення правовідносин) вказує, що громадяни України мають право на придбання будинків і квартир на біржових торгах.
При укладенні договору сторони угоди узгодили всі його істотні умови і виконали свої зобов`язання, але не здійснили нотаріального посвідчення цього договору, як того вимагала ст. 227 ЦК України 1963 року (чинна на час придбання майна).
З положень ч. 1 ст. 47 ЦК України 1963 року вбачається те, що угода, укладена з порушенням вимог про її обов`язкове нотаріальне посвідчення, вважається недійсною.
Проте, згідно ч. 2 ст. 47 ЦК України 1963 року якщо одна зі сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною.
В цьому разі наступне нотаріальне оформлення угоди не вимагається.
В п. 4 постанови від 28 квітня 1978 року №3 «Про судову практику в справах про визнання угод недійсними» (зі змінами) Пленум Верховного Суду України зазначив, що з підстав недодержання нотаріальної форми визнаються недійсними тільки угоди, які відповідно до чинного законодавства підлягають обов`язковому нотаріальному посвідченню, зокрема, договори довічного утримання; застави, купівлі-продажу (в тому числі при придбанні на біржових торгах) міни або дарування жилого будинку (квартири) чи його (її) частини; дарування іншого майна на суму понад 500 крб. і валютних цінностей на суму понад 50 крб.
Якщо така угода виконана повністю або частково однією з сторін, а друга сторона ухиляється від її нотаріального оформлення, суд на підставі ч. 2 ст. 47 ЦК за вимогою сторони, яка виконала угоду, її правонаступників або прокурора вправі визнати угоду дійсною.
Враховуючи встановлені обставини, суд вважає, що спірний договір підлягає визнанню дійсним.
Керуючись статтями 12-13, 258-259, 265, 268, 354 ЦПК України, суд,
УХВАЛИВ:
Позов ОСОБА_1 до Південноукраїнської міської територіальної громади в особі Південноукраїнської міської ради про визнання договору міни нерухомого майна дійсним задовольнити.
Визнати дійсним договір міни нерухомого майна №85 від 13.07.2000 року, зареєстрований Універсальною товарною біржею «Нерухомість Н» в журналі реєстрації біржових угод з нерухомістю 13.07.2000 року за №85, відповідно до якого ОСОБА_1 набула у власність квартиру АДРЕСА_2 (після перейменування м. Південноукраїнську) Миколаївської області.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.
Повний текст рішення складено та підписано 18.06.2026.

Суддя О.О. Волощук