Справа №638/26516/25

Провадження № 2/638/4692/26
ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 квітня 2026 року        м. Харків

Шевченківський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого судді Гребенюка В.В., 
за участі секретаря судового засідання Михайлової Д.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,- 

В С Т А Н О В И В:
У грудні 2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» звернулося до суду з вказаним позовом до ОСОБА_1 . 

Позов обґрунтовано тим, що 18.08.2023 ОСОБА_1 уклав з Товариством з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» кредитний договір № 18.08.2023-100001008 вказаний договір було переоформлено, шляхом укладання нового кредитного договору № 04.09.2023-010001011 від 04.09.2023 у розмірі 4500,00 грн. 

Відповідач належним чином умови кредитного договору не виконав, що призвело до утворення заборгованості за вказаним кредитним договором у розмірі 8469,00 грн., з яких заборгованість по кредиту становить 4500,00 грн., заборгованість по несплаченим відсоткам становить 3969,00 грн., які разом з судовим збором ТОВ «Споживчий центр» просило стягнути з відповідача.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Харкова від 23.01.2026 відкрито провадження у справі, розгляд якої постановлено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження, також було встановлено строки для реалізації права сторін на подання відзиву, відповіді на відзив та заперечень. 

Представник позивача в позові просив справу розглянути за його відсутності, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. 

Відповідача було повідомлено про дату, час та місце судового розгляду, однак він в судове засідання не з`явився, причини не повідомив, відзиву на позовну заяву не подав.

Від сторін не надходило заперечень проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження.

За таких обставин судом, згідно ч. 2 ст. 247, ст.ст. 280-281 ЦПК України, постановлено ухвалу про розгляд справи у заочному порядку, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного.

18.08.2023 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 18.08.2023-100001008. Укладання даного договору відбулося акцептуванням (прийняттям) відповідачем оферти (пропозиції) позивача на укладення кредитного договору. Документи підписано з боку позивача електронним підписом, а відповідачем шляхом підписання одноразовим ідентифікатором С945. 

З матеріалів справи вбачається, що ідентифікатор було направлено на телефонний номер: НОМЕР_1 . 

Умовами кредитного договору № 18.08.2023-100001008 від 18.08.2023 позивач мав надати відповідачу кредит на споживчі цілі у розмірі 4500,00 грн. строком на 42 днів до 28.09.2023, на рахунок до електронного платіжного засобу: 4441-11ХХ-ХХХХ-5861, а відповідач мав повернути суму кредиту та сплатити відсотки за фіксованою ставкою - 2,1 % за день користування кредитними коштами. Проценти розраховуються за періоди у 14 днів і сплачуються в останній день періоду. Сума кредиту має бути сплачена в останній день строку кредитуання. (п.п. 1-10 Заявки, п.п. 3.1 - 3.3, 4.1 Пропозиції про укладення кредитного договору (оферта)).

Орієнтовна загальна вартість кредиту для споживача узгоджена у 8469,00 грн. (п. 4.5 про укладення кредитного договору (оферта)).

До позову додано квитанцію Liqpay № 2353523933 згідно якої 18.08.2023 здійснено виплату за кредитним договором №18.08.2023-100001008 у сумі 4500,00 грн. на картку 444111*61.

В подальшому цей договір було переоформлено, шляхом укладання нового кредитного договору № 04.09.2023-010001011 від 04.09.2023 (далі за текстом - Кредитний договір від 04.09.2023). Укладання даного договору відбулося акцептуванням (прийняттям) відповідачем оферти (пропозиції) позивача на укладення кредитного договору. Документи підписано з боку позивача електронним підписом, а відповідачем шляхом підписання одноразовим ідентифікатором Т735.

Згідно позову одноразовий ідентифікатор направлено на телефонний номер: НОМЕР_1 .

Відповідно до умов Кредитного договору від 04.09.2023 позивач мав надати відповідачу кредит на споживчі цілі у розмірі 4500,00 грн. строком на 42 днів до 15.10.2023, на рахунок до електронного платіжного засобу: 4441-11ХХ-ХХХХ-5861, а відповідач мав повернути суму кредиту та сплатити відсотки за фіксованою ставкою - 2,1 % за день користування кредитними коштами Проценти розраховуються за періоди у 14 днів і сплачуються в останній день періоду. Сума кредиту має бути сплачена в останній день строку кредитуання. (п.п. 1-10 Заявки, п.п. 3.1 - 3.3, 4.1 Пропозиції про укладення кредитного договору (оферта)).

Електронні кредитні договори, згідно п. 2.2 умов Пропозиції про укладення кредитного договору (оферта) складається з наступних електронних документів, які містять всі його істотні умови: пп. 2.2.1. дана пропозиція про укладення кредитного договору (оферта), розміщена на вебсайті Кредитодавця у загальному доступі, а також у особистому кабінеті позичальника на вебсайті Кредитодавця; пп. 2.2.2. заявка, сформована на сайті Кредитодавця після ідентифікації Позичальника, обрання ним конкретних умов та їх схвалення Кредитодавцем, пп. 2.2.3. відповідь позичальника про прийняття пропозиції (акцепт), сформована на сайті Кредитодавця, та підписана Позичальником за допомогою одноразового ідентифікатора (кода), отриманого Позичальником в смс-повідомленні на номер телефону, вказаний при його ідентифікації на сайті.

Відповідно до заяви позичальника про перекредитування/зарахування від 04.09.2023 на підставі ст. 601 ЦК України позичальник просить зарахувати вимогу позичальника про видачу суми кредиту в розмірі 4500,00 грн за кредитним договором № 04.09.2023-010001011 в рахунок вимоги кредитора про повернення суми кредиту в розмірі 4500,00 грн за кредитним договором № 18.08.2023-100001008 від 18.08.2023. Кредитор погоджується на вказане зарахування рівних зустрічних вимог шляхом припинення попередніх зобов`язань позичальника в обліку кредитора. Зобов`язання кредитора з видачі кредиту за кредитним договором № 04.09.2023-010001011 та зобов`язання позичальника з повернення суми кредиту за кредитним договором № 18.08.2023-100001008 від 18.08.2023 вважаються виконаними в момент припинення попередніх зобов`язань позичальника в обліку кредитора. Дана заява є невід`ємною частиною кредитного договору № 18.08.2023-100001008.

ОСОБА_1 під час укладання кредитного договору пройшов ідентифікацію у відділенні ТОВ «Споживчий Центр» (п. 15 Заявки). При цьому до позову додано копію паспорту і картки фізичної особи - платника податків відповідача.

На підтвердження наявності заборгованості позивачем також надано довідку-розрахунок про стан заборгованості за кредитним договором № 04.09.2023-010001011. Довідкою констатовано заборгованість по кредитному договору у розмірі: 8469,00 грн. основног боргу: 4500,00 грн., борг за процентами: 3969,00 грн. Період нарахування відсотків: з 04.09.2023 по 15.10.2023. 

За правилом частини першої статті 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Відповідно до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті 627 ЦК України).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом, як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (частина друга статті 639 ЦК України).

Абзац другий частини другої статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін, вважається укладеним в письмовій формі.

Відповідно до правового висновку, висловленого Верховним Судом у постановах від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18, від 07 жовтня 2020 року у справі № 127/33824/19, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного кодексу України може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205,207 ЦК України).

Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України "Про електронну комерцію".

Згідно з пунктом 6 частини першої статті 3 Закону України "Про електронну комерцію" електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших; електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Частинами другою і треттьою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави («Позика»), якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом.

Договір позики, за правилами частини другої статті 1046 ЦК України, є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Законом України «Про споживче кредитування» у пункті 1-1 статті 1 визначено, що договір про споживчий кредит - вид кредитного договору, за яким кредитодавець зобов`язується надати споживчий кредит у розмірі та на умовах, встановлених договором, а споживач (позичальник) зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах, встановлених договором. Споживчий кредит визначено п. 11 названого закону, як грошові кошти, що надаються споживачу (позичальникові) на придбання товарів (робіт, послуг) для задоволення потреб, не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Правилами статті 601 ЦК України встановлено, що зобов`язання припиняється зарахуванням зустрічних однорідних вимог, строк виконання яких настав, а також вимог, строк виконання яких не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги. Зарахування зустрічних вимог може здійснюватися за заявою однієї із сторін.

Частиною третьою статті 12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до частини першої статті 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч.1 ст. 77 ЦПК України.) Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч. 2 ст. 78 ЦПК України). Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ст.79 ЦПК України).

Статтею 80 ЦПК України передбачено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно з частинами 1, 6 статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

В даній справі суд виходить з того, що на позивача покладено обов`язок довести належними та допустимими доказами наявність та розмір заборгованості, який підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, а відповідач має довести, що у нього немає такого обов`язку щодо заборгованості, яка підлягає стягненню (висновок Верховного суду, викладений в постанові від 12 квітня 2023 року у справі № 569/15311/21).

Враховуючи здійснення ідентифікації ОСОБА_1 у відділенні позивача, про що також надано копії документів відповідача, достатньо вірогідним є, що саме відповідач погодив і підписав Кредитні договори, вказав в них номер банківської картки на яку АТ «Приватбанк» від позивача 18.08.2023 перерахував кошти. Відповідно, у відповідача виник обов`язок із повернення отриманих коштів та сплати відсотків.

Правилами розрахунку небанківськими фінансовими установами України загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про 
споживчий кредит, затвердженими постановою НБ України № 16 від 11.02.2021, визначено, що загальна вартість кредиту для споживача в грошовому виразі дорівнює сумі загального розміру кредиту, тобто сумі коштів, які надані та/або можуть бути надані споживачу за договором про споживчий кредит та загальних витрат за споживчим кредитом, тобто витрати споживача, пов`язані з отриманням, обслуговуванням та поверненням кредиту, уключаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі.

Сторони узгодили загальну орієнтовну вартість кредиту у 8469,00 грн. Сума відсотків, що просив стягнути позивач складає 3969,00 грн. та відповідає загальним витратам за кредитом (8469,00 грн. - 4500,00 грн.). При цьому комісії та інші обов`язкові платежі сторонами не узгоджувалися.

Враховуючи викладені обставини, які відповідачем не заперечувалися й не спростовано, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. 

Як передбачено ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Звертаючись з позовом до суду позивачем сплачено судовий збір у розмірі 2422,40грн., які підлягають стягненню на користь останнього з відповідача. 

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 10, 12, 81, 141, 264-265, 273-274, 279-282, 284, 289 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:
Позовні вимоги задовільнити повністю. 

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» заборгованість за кредитним договором № 04.09.2023-010001011 від 04.09.2023 у розмірі 8469,00 грн.(вісім тисяч чотириста шістдесят дев`ять грн. 00 коп.), з яких: заборгованість за кредитом 4500,00 грн., заборгованість за відсотками 3969,00 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» судовий збір в сумі 2422,40 гривні (дві тисячі чотириста двадцять дві грн. 40 коп.).

Заочне рішення може бути переглянуте Шевченківськім районним судом м. Харкова за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом встановленого ЦПК України строку, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

З текстом даного судового рішення можна ознайомитись в Єдиному державному реєстрі судових рішень за посиланням: http://reyestr.court.gov.ua.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр», ел. пошта: info@sgroshi.com, тел.: 380630731405, адреса: 01032, м. Київ, вул. Саксаганського, 133А, ЄДРПОУ 37356833.

Представник позивача: Чайка Ірина Володимирівна, РНОКПП: НОМЕР_2 , місцезнаходження: 01032, м. Київ, вул. Саксаганська, 133А. 

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 . 

Повний текст судового рішення складено: 27.04.2026 

Суддя           В. В. Гребенюк