133/822/26
3/133/778/26

КОЗЯТИНСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА
Іменем України
12.05.26 м.Козятин

Суддя Козятинського міськрайонного суду Вінницької області Дем`янова Ж.М., за участі захисника, адвоката Хараїм О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Козятин справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

Згідно із протоколом про адміністративне правопорушення водій ОСОБА_1 04.03.2026 о 12:45 в селі Махнівка Хмільницького району Вінницької області, по трасі АД М-21 242 км, керував автомобілем марки «ГАЗ 22171», державний номерний знак НОМЕР_1 з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: звужені зіниці очей, які не реагують на світло, виражене тремтіння пальців рук. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився у встановленому законом порядку та у повному обсязі. Велась безперервна відеофіксація на портативні відеореєстратори 476867, 471656, 471656, чим порушив п 2.5.ПДР – відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів. 
Вказаними діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП.
В судове засідання ОСОБА_1 будучи своєчасно повідомленим про місце та час розгляду справи, не з`явився, про що свідчить довідка про доставку повідомлення на зазначений ОСОБА_1 мобільний телефон в протоколах про адміністративні правопорушення та заявах на отримання судових повісток, повідомлень в електронному вигляді за допомогою SMS повідомлення.
До суду 17.03.2026 надійшла заява представника ОСОБА_1 адвоката Харчук О.П. про надання матеріалів справи для ознайомлення.
До суду 31.03.2026 надійшла заява представника ОСОБА_1 адвоката Хараїм О.В. про розгляд справи в режимі відеоконференції.
Постановою Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 02.04.2026 заяву було задоволено та призначено судовий розгляд за участі представника ОСОБА_1 адвоката Хараїм О.В. в режимі відеоконференції. 
До суду 27.04.2026 від представника ОСОБА_1 адвоката Хараїм О.В. надійшло клопотання про закриття провадження у справі, яке обгрунтовано тим, що мало місце крайня необхідність, так як иконуючи обов`язки пов`язані з проходженням військової служби в лавах ЗСУ, ОСОБА_1 разом зі своїм побратимом виконував обов`язки військової служби, а саме прямував з Рівненської області до нового району виконання бойових завдань у Дніпропетровській області, про що безпосередньо зазначено на відеозаписі «04_03_2026 Кноблох (Єдинач) ЕПР1 605943», час відео 11:55 хв., та відеозаписі «04_03_2026 Кноблох (Назаренко) ЕПР1 605943» час відео 00:34 хв.
Також вказала, що наявними в матеріалах справи відеозаписами не підтверджено, що ОСОБА_1 мав ознаки наркотичного сп`яніння. Представниками органів поліції не було здійснено дій щодо попереднього огляду водія на стан сп`яніння, тому й підстав, встановлених Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ, Міністерства охорони здоров`я України № 1452/735 від 09.11.2015, для пропонування працівниками поліції особі, що притягається до адміністративної відповідальності, пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння не було.
В клопотанні зазначила, що враховуючи місце зупинки транспортного засобу, яке зазначене в протоколі ЕПР 1 № 605943 від 04.03.2026, найближчим закладом охорони здоров`я, якому надано право на проведення медичних оглядів з метою виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного сп`яніння та наркотичного сп`яніння є Бердичівська центральна міська лікарня (Житомирська обл., м. Бердичів, вул. Здоров`я, 1), оскільки згідно з інформацією, що міститься у навігаційному сервісі «Google maps» відстань від місця зупинки транспортного засобу до вказаного медичного закладу складає 23,8 км. (скріншот додається).
Крім того, захисник вказала, що мала місце провокація водія, зокрема коли ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння – він ПОГОДИВСЯ його пройти, що відображено на відеозаписі – «04_03_2026 Кноблох (Єдинач) ЕПР1 605943», час відео 09:54 хв., 11:55 хв.
Після цього, з незрозумілих причин, поліцейський, який запропонував такий огляд замість того, щоб поїхати разом з ОСОБА_1 у лікарню відійшов у інший бік для невідомих цілей.
В цей час, до ОСОБА_1 підійшли інші працівники, які почали схиляти його до відмови від проходження огляду, вказуючи на те, що у разі позитивного результату ТЗ направляється на арешт майданчик, та на 03:00 хв. інспектор повідомляє про те, що згідно пункту 2.5, ОСОБА_1 право відмовитись від проходження огляду відповідно до п. 2.5 ПДР, незважаючи на те, що законом такого права не передбачено (Відеофайл: 04_03_2026 Кноблох (Назаренко) ЕПР1 605943).
З цього приводу, 23.04.2026 направлено відповідну скаргу до БПП з обслуговування Хмільницького району УПП у Вінницькій області ДПП.
Також зазначила щодо неможливості притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, як військовослужбовця під час виконання обов`язків військової служби.
При розгляді справи просила суд у випадку прийняття рішення про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності вирішити питання щодо можливості застувати аналогію закону та призначити більш м`яке стягнення, ніж передбачено законом, відповідно до ст. 69 КК України, в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП у виді штрафу без позбавлення права
Відповідно до положень статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів , зміцнення законності.
У відповідності зі ст. 280 КУпАП, суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Дослідивши надані докази правопорушення у їх сукупності та логічному взаємозв`язку, у тому числі дослідивши додані до протоколу про адміністративне правопорушення відеозаписи з нагрудних камер співробітників поліції, суд приходить до висновку про відсутність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КпАП України, виходячи з наступних підстав.
Судом встановлено, що згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР 1 № 605943 від 04.03.2026 «04.03.2026 12:45:00 с. Махнівка (Комсомольське), дорога АД М21 24 км 2 км 04.03.2026 о 12 год 35 хв. за адресою: Вінницька область, Хмільницький район, с.Махнівка, АД М-21 242 км, водій ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , керував ТЗ ГАЗ 22171, д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме звужені зіниці очей які не реагують на світло, виражене тремтіння пальців рук. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння водій відмовився у встановленому законом порядку та у повному обсязі при безперервній відеофіксаціїна портативні відеореєстратори №476867 747637, 471656, чим порушив п.2.5 ПДР — відмовився, яка керує ТЗ, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських…».
Водночас досліджені судом відеозаписи з бодікамер спростовують вищевикладені в протоколі обставини.
Так, судом досліджений наступний діалог з бодікамери №471656 час 12:39:04 (00:09:29):
Єдинач: Ви вживали колись ліки, заспокійливе;
ОСОБА_1 : Колись вживав гідозепам.
Єдинач: а зараз вживаліи?
ОСОБА_1 : Ні. Дуже давно. Рік назад.
Єдинач: То Ви готові пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння?
ОСОБА_1 : Так, готовий.
Єдинач: Тест на 5 видів наркотиків, проходите в лікарні. Якщо виявляють, то складається протокол. Машину на штраф майданчик. Тобто я Вас ще раз запитую, Ви готові пройти?
ОСОБА_1 : Ну, а що робити. Готовий. (12.42.25). Так, ми поспішаємо. Нам дали менше доби , щоб доїхати до Запорізької області.
Єдинач: Хорошо. Тоді зачекайте одну хвилину.
Після зазначеного діалогу, працівник поліції йде до транспортного засобу, а ОСОБА_1 інший працівник відводить в сторону, а не супроводжує його для проходження огляду до лікарні.
Відеозаписом з бодікамери з бодікамери №471656 час 12:45:52 судом досліджений наступний діалог :
Назаренко: Вбачаються ознаки наркотичного спяніння. Червоні очі.
ОСОБА_1 : " Ми їдемо з 05 годинини ранку, майже ніч не спали. Ротація. 
Назаренко: Огляд пройдете?
ОСОБА_1 : Так пройду, так ми поспішаємо, але що робити.
Назаренко: Тест на багато речовин, т/з заберуть на штрафмайданчик, щоб Ви собі розуміли. Якщо трохи знаєте, що Ви десь балуєтесь подумайте.
Кноблох Ф.В.: Ну позавчора.
Назаренко: Що позавчора?
ОСОБА_1 : Позавчора трішки.
Назаренко: Ну, того і дивіться, я ж не просто так Вас питаю. За процедурою Ви пройдете огляд в лікаря-нарколога. Лікар проводить тест на 10 видів наркотиків. Здаєте біологічну речовину - сечу і при Вас робиться тест.
ОСОБА_1 : ну то шо, може пишіть тоді протокол, раз так. Ось водій, зараз пересяде.
Відповідно до ст. 9 Конституції України, Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод та Протоколи до неї є частиною національного законодавства України, як чинний міжнародний договір, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.
Україна, давши згоду на обов`язковість міжнародного договору, зобов`язується діяти таким чином, щоб не позбавити його мети та не зробити його неможливим для виконання. Тому і ратифікована Конвенція і практика ЄСПЛ відповідно до ЗУ «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів N 2, 4, 7 та 11 до Конвенції» для України є джерелами права і обов`язковими до застосування.
Відповідно до практики ЄСПЛ, справи про адміністративні правопорушення є кримінальними для цілей застосування Конвенції (див. рішення у справах «Езтюрк проти Німеччини», «Лауко проти Словаччини», «Луц проти Німеччини».)
У рішенні по справі «Нечипорук і Йонкало проти України» ЄСПЛ зазначив, що докази, отримані в кримінальному провадженні з порушенням встановленого порядку, призводять до його несправедливості в цілому, незалежно від доказової сили таких доказів і від того, чи мало їх використання вирішальне значення для засудження обвинуваченого судом.
Відповідно до сформованої позиції Європейського суду з прав людини наявність державного інтересу не можна використовувати в якості обґрунтування щодо використання доказів, отриманих в результаті поліцейської провокації, оскільки застосування таких доказів наражає обвинуваченого на ризик остаточно позбавитись справедливого судового розгляду із самого початку; внутрішньодержавне законодавство не повинно дозволяти використання доказів, отриманих в результаті підбурювання з боку державних агентів. В іншому випадку таке законодавство не відповідає принципу «справедливого судочинства». (Рішення ЄСПЛ у справах «Тейксейра де Кастро проти Португалії» від 9 червня 1998 року, «Худобін проти російської федерації» від 26 жовтня 2006 року, «Ваньян проти російської федерації» від 15 грудня 2005 року, «Раманаускас проти Литви» від 5 лютого 2008 року.)
Європейським судом вироблена концепція провокації, яка порушує пункт 1 статті 6 Конвенції, і є відмінною від застосування законних оперативних методів попереднього розслідування. Ним встановлено, що, тоді як застосування спеціальних методів розслідування, зокрема негласних, не може саме по собі порушувати право на справедливий судовий розгляд, небезпека поліцейської провокації в результаті таких заходів передбачає, що їх застосування повинно бути обмежене зрозумілими рамками (рішення ЄСПЛ від 5 лютого 2008 року у справі «Раманаускас проти Литви»).
Під провокацією (поліцейською) ЄСПЛ розуміє випадки, коли задіяні посадові особи, які є або співробітниками органів безпеки, або особами, що діють за їх дорученням, не обмежують свої дії лише розслідуванням кримінальної справи по суті неявним способом, а впливають на суб`єкт з метою спровокувати його на скоєння злочину, який в іншому випадку не було би скоєно, задля того щоб зробити можливим виявлення злочину, тобто отримати докази та порушити кримінальну справу (рішення ЄСПЛ у справі «Раманаускас проти Литви» від 5 лютого 2008 року).
Суд, ретельно вивчивши долучені до матералів справи відеозаписи, погоджується з твердженнями захисника ОСОБА_3 про наявність в конкретному випадку провокації правопорушення, оскільки провокація адміністративного правопорушення це дії, спрямовані на те, щоб змусити особу вчинити правопорушення, яке б вона інакше не вчинила. 
Провокація полягає в тому, що особа, яка провокує, активно сприяє вчиненню правопорушення, а не просто спостерігає за ним.
Така активна поведінка працівників поліції, які підбурювали особу до вчинення правопорушення, а саме на те, щоб він відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, при цьому розуміючи, що ОСОБА_1 є військовослужбовцем, на військовому транспортному засобі, в супроводі інших військових здійснював ротацію та поспішав до Запорізької області для виконання бойових завдань, розцінюється як провокація.
Відповідно до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватись на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Згідно із ст. 252 КУпАП України орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Враховуючи викладене, суд, оцінивши наявні у справі докази в їх сукупності, відповідно до вимог ст. 252 КУпАП України, приходить до висновку, що матеріали справи не містять належних, допустимих та достатніх доказів на підтвердження факту відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку.
Досліджені в судовому засіданні відеозаписи з нагрудних камер працівників поліції свідчать про те, що ОСОБА_1 неодноразово висловлював згоду на проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у медичному закладі, однак працівниками поліції не було забезпечено належного проведення такого огляду та не вчинено дій, спрямованих на доставлення особи до відповідного закладу охорони здоров`я.
Натомість із відеозаписів убачається, що працівники поліції повідомляли ОСОБА_1 про можливе поміщення транспортного засобу на спеціальний майданчик та інші негативні наслідки проходження огляду, після чого останній фактично був схилений до відмови від його проходження. За таких обставин суд погоджується з доводами захисника щодо наявності у діях працівників поліції ознак провокації особи до вчинення адміністративного правопорушення.
За наведених обставин суд приходить до висновку про відсутність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
У зв`язку з викладеним, провадження у справі підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП України у зв`язку з відсутністю в діях особи складу адміністративного правопорушення.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 401, 247, 283, 284, 294 КУпАП, 

постановив:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_4 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП — закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП України у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.
Постанова може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду через Козятинський міськрайонний суд Вінницької області протягом десяти днів з дня її винесення.
Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Жанна ДЕМ`ЯНОВА