Справа № 740/1968/26 
Провадження № 2/740/1730/26 

Р І Ш Е Н Н Я
з а о ч н е
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 червня 2026 року м. Ніжин

Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області в складі:
головуючого - судді Карпуся І.М.,
із секретарем судового засідання Кубрак Н.М.,
розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «ФК «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» (далі – ТОВ «ФК «КРЕДИТ-КАПІТАЛ») звернулося до суду з позовом, у якому просить стягнути на свою користь із ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором № 7282846 від 17.07.2023 у сумі 37315,30 грн., судові витрати зі сплати судового збору в сумі 2662,40 грн. та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 8000 грн.
В обгрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 17.07.2023 між ТОВ «МІЛОАН» та ОСОБА_1 було укладено договір про надання споживчого кредиту №7282846, відповідно до якого товариство надало відповідачці грошові кошти у сумі 17000 грн., а відповідачка зобов`язалась повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом в порядку та строки, визначені договором. Укладання кредитного договору здійснено за допомогою ІКС товариства, договір підписано електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання одноразового ідентифікатора, що був надісланий позичальнику на номер мобільного телефону. 
Кредитор свої обов`язки за договором виконав у повному обсязі та надав кредит шляхом безготівкового перерахування коштів, а відповідачка порушила умови договору та у встановлені строки кошти не повернула, внаслідок чого утворилась заборгованість загальною сумою 37315,30 грн., з яких: 9617,38 грн. – заборгованість за тілом кредиту, 27697,02 грн. – заборгованість за відсотками. 
24.12.2024 між ТОВ «МІЛОАН» та ТОВ «ФК «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» укладено договір відступлення прав вимоги № 110-МЛ, відповідно до якого позивач набув права грошової вимоги до відповідачки за кредитним договором № 7282846 від 17.07.2023.
Таким чином, відповідачка має непогашену заборгованість перед ТОВ «ФК «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» у розмірі 37315,30 грн.
Ухвалою судді 21.04.2026 відкрито спрощене позовне провадження, постановлено розгляд справи проводити в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. 
Ухвалою суду 21.04.2026 задоволено клопотання позивача про витребування доказів.
Представник позивача – ТОВ «ФК «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» в судове засідання не з`явився, надіслав заяву про проведення розгляду справи без його участі та підтримання позовних вимог.
Відповідачка ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилася, про час і місце розгляду справи сповіщалась завчасно засобами поштового зв`язку за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання, згідно із п. 4 ч. 8 ст.128 ЦПК України.
Враховуючи, що відповідачка згідно із ст. 128 ЦПК України повідомлена, відзив не подала, причини неявки в судове засідання не повідомила, суд відповідно до ст.280, 281 ЦПК України розглядає справу на підставі наявних у ній доказів з ухваленням заочного рішення з урахуванням того, що представник позивача не заперечує проти такого вирішення справи.
Фіксування судового процесу технічними засобами не проводилося у відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України у зв`язку з розглядом справи за відсутності осіб, які беруть участь у справі.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини, і дійшов наступного висновку. 
Встановлено, що 17.07.2023 між ТОВ «МІЛОАН» та ОСОБА_1 був укладений договір про споживчий кредит № 7282846, згідно з яким відповідачці надано кредит у сумі 17000 грн. загальним строком на 105 днів, а відповідачка повинна була повернути кредитодавцю кредит, сплатити проценти за користування кредитом й виконати інші зобов`язання в повному обсязі на умовах та в строки, що визначені в договорі (а.с. 5-10)
Пунктом 1.5. визначено: - комісія за надання кредиту 1700 грн., яка нараховується одноразово в момент видачі кредиту; - проценти за користування кредитом протягом пільгового періоду – 1,5% від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом протягом пільгового періоду, що складає 3825 грн., - проценти за користування кредитом протягом поточного періоду – 3% від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом протягом поточного періоду, що складає 45900 грн. 
Відповідно до п. 2.1 договору кошти кредиту надаються позичальнику безготівково на рахунок з використанням карти № НОМЕР_1 .
Пункт 2.3 договору передбачає можливість пролонгації договору. 
Додатком № 1 до договору є Графік платежів.
Додатком № 2 до Договору є паспорт споживчого кредиту № 7282846, який містить основні умови кредитування з урахуванням побажань клієнта, інформацію про орієнтовну реальну процентну ставку та орієнтовну загальну вартість кредиту. 
Для підписання кредитного договору ОСОБА_1 використано електронний підпис одноразовим ідентифікатором «V66510», відповідно до вимог частини 6 та 8 статті 11 і статті 12 Закону України «Про електронну комерцію», що свідчить про те, що сторони досягли усіх істотних умов та уклали кредитний договір. 
Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію».
Відповідно до ч.1, 3, 4, 7 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства.
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст.12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (ч.12 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію»).
Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис» за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Отже, електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ.
Положення Закону України «Про електронну комерцію» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.
Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа.
Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п.6 ч.1 ст.3 Закону України «Про електронну комерцію»).
Отже, кредитний договір між сторонами був укладений в електронній формі.
Наведене узгоджується з правовою позицією Верховного Суду у постанові від 12.01.2021 у справі №524/5556/19, до аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постановах від 23.03.2020 у справі №404/502/18 (провадження № 61-8449св19); від 09.09.2020 у справі №732/670/19 (провадження № 61-7203св20).
Докази на підтвердження недійсності вищезазначеного кредитного договору відсутні.
Згідно інформації, наданої АТ КБ «ПРИВАТБАНК» на виконання ухвали суду від 21.04.2026 про витребування доказів, на ім`я ОСОБА_1 в банку емітовано карту № НОМЕР_2 , на яку за період з 17.07.2023 по 24.07.2023 було зарахування коштів у сумі 17 000 грн: від 20.07.2023 та від 17.07.2023. 
Згідно з ч. 1 ст. 1049 цього Кодексу, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором.
Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Згідно зі ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання не допускається.
Відповідно до ст.610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Згідно з ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Згідно ст.ст. 512, 514 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
У ст.1077 ЦК України зазначено, що за договором факторингу одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Зобов`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає.
24.09.2024 між ТОВ «МІЛОАН» та ТОВ «ФК «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» укладено договір відступлення прав вимоги №110-МЛ, відповідно до умов якого ТОВ «МІЛОАН» передало (відступило) за плату, а ТОВ «ФК «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» прийняло належні первісному кредиторові права вимоги до боржників, вказаних у реєстрах боржників (а.с. 14зворот-19).
Як вбачається з витягу з реєстру боржників до договору відступлення прав вимоги № 110-МЛ, ТОВ «ФК «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» набуло право вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором № 7282846 в сумі 37315,30 грн. з яких: 9617,38 грн. – сума основного боргу, 27697,92 грн. - сума заборгованості по комісії за обслуговування кредиту (а.с. 26).
Частиною 3 статті 12 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.
Статтею 78 ЦПК України передбачено, що суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.
Частиною 6 статті 81 ЦПК України передбачено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Як вбачається з положень ч.1 ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
В обґрунтування заявленого розміру заборгованості за договором про споживчий кредит № 7282846 від 17.07.2023 позивачем надано Витяг з реєстру боржників до договору відступлення прав вимоги від 24.09.2024 та виписку з особового рахунку за кредитним договором № 7282846, складену ТОВ «ФК «КРЕДИТ-КАПІТАЛ», де щодо відповідачки зазначено суму заборгованості 37315,30 грн., з яких: 9617,38 грн. – прострочене тіло кредиту, 27697,92 грн. – прострочені відсотки. 
Надані позивачем витяг з Реєстру боржників до договору факторингу та виписка з особового рахунку, не можуть вважатися належними доказами наявності заборгованості за відсотками, оскільки з них не вбачається, як саме нараховувались проценти за користування кредитними коштами до укладання договору факторингу, зокрема і на яку суму основного боргу здійснено нарахування, за який період, по яким ставкам, яку суму боргу було сплачено позивачкою, тобто розрахунок заборгованості складений ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «КРЕДИТ-КАПІТАЛ», а не первісним кредитором. Суд звертає увагу, що відповідачці надано 17 000 кредитних коштів. Прострочене тіло кредиту за аргументами позивача згідно витягу з Реєстру боржників до договору факторингу складає 9617,38 грн, що свідчить про урахуванням первісним кредитором повернення певних сум коштів від відповідачки. Але ненадання розрахунку заборгованості, обрахованої на дату відступлення права вимоги, не дає можливості перевірити обґрунтованість заявленої до стягнення суми боргу, адже суду не надано відомостей про суми коштів, які повернені відповідачкою первісному кредитору, і в яких розмірах вони була зараховані первісним кредитором в рахунок сплати процентів, комісії, основної суми боргу, що не дозволяє перевірити, чи у відповідності до вимог законодавства та умов договору таке було здійснено. Інших доказів на підтвердження розміру заборгованості ОСОБА_1 суду не надано. 
Та обставина, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, не позбавляє позивача обов`язку надати суду належні та допустимі докази щодо розміру заборгованості, оскільки саме таким чином діють принципи диспозитивності та змагальності сторін у цивільному процесі.
Враховуючи, що заборгованість відповідачки за договором № 7282846 від 17.07.2023 за всіма її складовими в розмірі 16649,30 грн не доведена належними, допустимими та достатніми доказами, суд вважає за необхідне відмовити ТОВ «ФК «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.
Оскільки позивачу відмовлено у задоволені його позовних вимог в повному обсязі, у відповідності до вимог ст.141 ЦПК України судові витрати на його користь не відшкодовуються.
Керуючись ст.ст. 12,81,89,141, 263-265, 280 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні позову товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовити.
Копію заочного рішення направити відповідачу в порядку, передбаченому статтею 272 ЦПК України, - протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України, шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Чернігівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. 
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заяви про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя І.М. Карпусь