Справа №522/10838/26
Провадження №1-кп/522/2898/26

ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
(на підставі угоди)

24 червня 2026 року Місто Одеса
Приморський районний суду міста Одеси у складі:
головуючого судді - ОСОБА_1 
за участю секретаря - ОСОБА_2 
розглянувши у підготовчому судовому засіданні угоду про визнання винуватості у кримінальному провадженні №12026160000000620 від 11.06.2026 за обвинуваченням  ОСОБА_3 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки села Подо-Калинівка Цюрупинського району Херсонської області, громадянки України, яка на момент вчинення кримінального правопорушення обіймала посаду секретаря КП «ЖКС «Порто-Франківський», проживаючої та зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої, обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 27 ч.2 ст. 364 КК України, 
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора - ОСОБА_4 
захисника - ОСОБА_5 
обвинуваченої - ОСОБА_3 

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 , в порушення вимог ст.ст. 19, 68 Конституції України, діючи умисно, в якості пособника, на виконання вказівок службових осіб КП «ЖКС Порто-Франківський», а саме в.о. начальника вказаної установи ОСОБА_1 та начальника відділу кадрів ОСОБА_2, в межах відведеної їй ролі, достовірно знаючи, що вона не буде виконувати трудові обов`язки та внутрішній трудовий розпорядок за посадою секретаря керівника КП «ЖКС Порто-Франківський», більш точної дати досудовим розслідуванням не встановлено, однак не пізніше 23.04.2024, перебуваючи на території КП «ЖКС «Порто-Франківський» за адресою: Одеса вул. Кіри Муратової, 5, надала останнім копії своїх особистих документів необхідних для працевлаштування та засвідчила особистим підписом заяву про прийняття на посаду в КП «ЖКС Порто-Франківський» та в подальшому з 23.04.2024 по липень 2025 року до місця роботи за вказану посаду не прибувала, трудові обов`язки не виконувала, однак в свою чергу кожного місяця за вказівкою ОСОБА _1, ОСОБА _2 перераховувала грошові кошти отримані в якості заробітної плати, на карткові рахунки визначені останніми, чим з квітня 2024 року по липень 2025 року, умисно та протиправно, в якості пособника, сприяла ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у зловживанні ними як службовими особами службовим становищем, з метою одержання неправомірної вигоди для себе та підлеглих їм працівників, використанні ними службового становища всупереч інтересам служби, що виразилось у здійсненні управління і контролю таким чином, щоб ОСОБА_3 не виконувала трудові обов`язки та внутрішній трудовий розпорядок, та свідомому не вжитті заходів дисциплінарного характеру щодо неї, що призвело до безпідставного нарахування та виплати цим підприємством ОСОБА_3 , яка не виконувала трудові обов`язки та внутрішній трудовий розпорядок, заробітної плати у загальній сумі 395 823, 55 гривень, а також підприємством безпідставно сплачено за вказаного працівника Єдиний соціальний внесок на загальну суму 87 081, 18 гривень, а загалом на суму 482 904, 73 гривень, що у двісті п`ятдесят і більше разів перевищують неоподатковуваний мінімум доходів громадян, що спричинило тяжкі наслідки охоронюваним законом громадським інтересам, інтересам юридичної особи - КП «ЖКС «Порто-Франківський» та бюджету Одеської міської територіальної громади.
За наведених обставин, ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого  ч. 5 ст. 27 ч. 2 ст. 364 КК України – пособництво у зловживанні службовим становищем, тобто умисне, з метою одержання будь-якої неправомірної вигоди для самої себе та іншої фізичної особи, використання службовою особою службового становища всупереч інтересам служби, що спричинило тяжкі наслідки охоронюваним законом громадським інтересам та інтересам юридичних осіб.
Згідно угоди про визнання винуватості від 11.06.2026, укладеної між прокурором у кримінальному провадженні – прокурором відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_4 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні №12026160000000620 від 11.06.2026 і підозрюваною у цьому кримінальному провадженні ОСОБА_3 , за участю захисника – адвоката ОСОБА_5 , підозрювана ОСОБА_3 беззастережно визнає свою винуватість у вчиненні інкримінованих їй кримінальних правопорушень. 
Одночасно сторони угоди про визнання винуватості погодилися на призначення покарання за скоєний злочин, передбачений ч.5 ст. 27 ч.2 ст. 364 КК України у вигляді 3 років позбавлення волі, з позбавленням права обіймати посади в органах державної влади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських функцій, строком на 2 роки, зі штрафом у розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 17000 грн., із застосуванням ст. 75 КК України, а саме звільнення від відбування покарання з випробуванням, із застосуванням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України. 
В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ст. 473 КПК України та наслідки її невиконання. 
У судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_3 вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 27 ч.2 ст. 364  КК України, визнала та зазначила що розуміє надані їй законом права, наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, визначені ст.473 КПК України, характер пред`явленого обвинувачення, вид покарання, який до неї буде застосований в результаті затвердження угоди про визнання винуватості та наполягає на затвердженні вказаної угоди.
Прокурор ОСОБА_4 просив затвердити угоду про визнання винуватості від 11.06.2026, укладену між прокурором та обвинуваченою ОСОБА_3 . 
Суд, перевіривши надані матеріали, заслухавши учасників судового розгляду, приходить до наступного.
Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим. 
Згідно ст.469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. 
Судом встановлено, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні злочину, який згідно ст.12 КК України, по ступеню тяжкості відноситься до тяжкого злочину.
Дії ОСОБА_3 кваліфіковані за ч. 5 ст. 27 ч. 2 ст. 364 КК України, а саме: пособництво у зловживанні службовим становищем, тобто умисне, з метою одержання будь-якої неправомірної вигоди для самої себе та іншої фізичної особи, використання службовою особою службового становища всупереч інтересам служби, що спричинило тяжкі наслідки охоронюваним законом громадським інтересам та інтересам юридичних осіб.
При цьому судом з`ясовано, що обвинувачена ОСОБА_3  цілком розуміє права, визначені п.п.1-4 ч.4 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч.2 ст.473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання яке буде застосоване до неї у разі затвердження угоди судом.
Дослідивши угоду про визнання винуватості та переконавшись, що укладена угода є добровільним волевиявленням обвинуваченої, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, з`ясувавши у обвинуваченої чи цілком вона розуміє наслідки затвердження угоди, роз`яснивши обвинуваченій право на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінальних правопорушень у вчинені яких її обвинувачують, встановивши правильне розуміння обвинуваченою змісту та наслідків затвердження угоди, а також перевіривши її відповідність вимогам кримінального процесуального законодавства, заслухавши доводи учасників судового засідання та роз`яснивши їм обмеження права щодо оскарження вироку, передбачені ст.473 КПК України, суд вважає, що угода про визнання винуватості, укладена між прокурором у кримінальному провадженні – прокурором відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_4 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні №12026160000000620 від 11.06.2026 і підозрюваною у цьому кримінальному провадженні ОСОБА_3 , за участю захисника – адвоката ОСОБА_5 , відповідає вимогам КПК України, умови угоди не суперечать інтересам суспільства і не порушуються права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, укладення угоди є добровільним, узгоджені вид та міра покарання відповідають загальним засадам призначення покарання, визначених ст. 65 КК України, у зв`язку із чим суд вважає, що угода підлягає затвердженню.
Також суд враховує обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченій ОСОБА_3 згідно ст.66 КК України, а саме: щире каяття, активне сприяння розкриттю вчиненого нею злочину, добровільне часткове відшкодування завданого збитку.
Обставини, що обтяжують покарання – не встановлені. 
Судом враховано, ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченою кримінального правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України є тяжким злочином, особу ОСОБА_3 , яка раніше до кримінальної відповідальності не притягувалася, на обліках у лікарів психіатра, нарколога не перебуває, позитивно характеризується за місцем роботи. 
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 100, 124, 314, 373, 374, 394, 468, 473, 474, 475 КПК України, суд – 

УХВАЛИВ:

Угоду про визнання винуватості від 11.06.2026, укладену між прокурором у кримінальному провадженні – прокурором відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_4 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні №12026160000000620 від 11.06.2026 і підозрюваною у цьому кримінальному провадженні ОСОБА_3 , за участю захисника – адвоката ОСОБА_5 - затвердити.
ОСОБА_3  визнати винною у вчиненні злочину, передбаченого ч.5 ст. 27 ч.2 ст. 364 КК України та призначити їй покарання у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі, з позбавленням права обіймати посади в органах державної влади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських функцій, строком на 2 (два) роки, зі штрафом у розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 17000 (сімнадцять тисяч) грн.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3  від відбування покарання з випробуванням строком на 1 (один) рік. 
На підставі п.п.1, 2 ч.1 ст.76 КК України, покласти на обвинувачену ОСОБА_3 наступні обов`язки: 
1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; 
2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання. 
Покласти нагляд за особою, звільненою від відбування покарання з випробуванням, на орган з питань пробації за місцем її проживання.
Запобіжний захід ОСОБА_3 не обирався.
Вирок суду першої інстанції, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано.
Вирок суду першої інстанції на підставі угоди між прокурором та підозрюваним, обвинуваченим про визнання винуватості може бути оскаржений: 1) обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 КПК України, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди; 2)прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 КПК України угода не може бути укладена.
Апеляційна скарга на вирок суду може бути подана через суд, який ухвалив судове рішення, протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.
Судом також роз`яснено обвинуваченій наслідки невиконання угоди передбачені ст. 476 КПК України. Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст.394 КПК України до апеляційного суду Одеської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Копію вироку після його проголошення негайно вручити прокурору та обвинуваченій.

Суддя:       ОСОБА_6