Справа № 336/4295/25
Пр.2-о/336/21/2026 
23.06.26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 червня 2026 року м.Запоріжжя

Шевченківський районний суд м.Запоріжжя у складі: головуючого судді: Вайнраух Л.А., за участі секретарки судового засідання: Коваль О.В., розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжя цивільну справу №336/4295/25 за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: ІНФОРМАЦІЯ_1 , про встановлення факту батьківства, подану в порядку окремого провадження,
за відсутності заявниці, заінтересованої особи та їх представників, -

ВСТАНОВИВ:

08.05.2025 заявниця звернулась до суду із зазначеною заявою в порядку окремого провадження, в якій просить встановити факт того, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , є батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_7 .
Під час судового розгляду справи сторона заявника, представлена ОСОБА_1 та її представником адвокатом Тихолізом С.П., підтримала заяву частково, за виключенням вимоги про встановлення факту того, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , є батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , а також ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , які досягли повноліття.
За змістом заяви ІНФОРМАЦІЯ_3 біля н.п. Котлине Донецької області загинув ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Зразки біологічного матеріалу ДНК загиблого знаходяться в Дніпропетровському обласному бюро судово-медичних експертиз. З 2000 року по дату загибелі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 проживали однією сім`єю без реєстрації шлюбу, разом із спільними дітьми, вели спільне господарство, мали спільний бюджет, фактично виконували права та обов?язки подружжя. В інших зареєстрованих шлюбах вказані особи не перебували. Запис про народження чотирьох дітей здійснений згідно з ч.1 ст.135 СК України за заявою ОСОБА_1 .
Метою звернення до суду стороною заявника визначено підтвердження родинних відносин вказаних осіб та, із врахуванням приписів п.4 ч.3 ст.23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та загальну мобілізацію», якою визначено, що призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період не підлягають жінки та чоловіки, чиї близькі родичі (чоловік, дружина, син, донька, батько, мати або рідний (повнорідний, неповнорідний) брат чи сестра) загинули або зникли безвісти за особливих обставин під час здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, а також під час забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії проти України під час дії воєнного стану, з метою запобігання подальшого призову дітей.
З підстав, передбачених ст.15 ЦК України, ст. 128, 130 СК України, ст. 293, 315 ЦПК України, заявниця, враховуючи неможливість встановлення факту батьківства в позасудовому порядку, просить задовольнити заяву.
Ухвалою судді від 26.05.2025 заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, призначено до розгляду у відкритому судовому засіданні в порядку окремого провадження, із викликом учасників справи. 
Ухвалою суду від 03.07.2025 постановлено в порядку витребування доказів зобов`язати відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Запорізькій області Управління державної реєстрації Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) надати до суду у разі наявності копії актових записів: 1) про народження ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; 2) про державну реєстрацію шлюбу, державну реєстрацію розірвання шлюбу, в якому/яких в графі "чоловік" зазначено дані про ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянин України; 2) про народження, в якому/яких ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянин України, зазначений у графі «батько».
Ухвалою суду від 21.08.2025 призначено у даній цивільній справі судово-медичну генетичну експертизу з метою встановлення факту батьківства на вирішення якої поставити питання: 1) чи може бути ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , померлий ІНФОРМАЦІЯ_3 , біологічним батьком ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_7 .? 2) чи може бути ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , померлий ІНФОРМАЦІЯ_3 , біологічним батьком ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_6 .? 3) чи може бути ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , померлий ІНФОРМАЦІЯ_3 , біологічним батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_1 ? Проведення експертизи доручено Державній спеціалізованій уставної «Дніпропетровське обласне бюро судово-медичної експертизи» у якій зберігаються біологічні зразки померлого ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 . Попереджено експертів про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок та за відмову без поважних причин від виконання покладених на них обов`язків, за ст. 384, 385 КК України. Зобов`язано ОСОБА_1 на вимогу експерта з`явитися до експертної установи для проведення судової молекулярно-генетичної експертизи в разі наявності такої необхідності, забезпечити явку дітей. Витрати по сплаті за проведення експертизи покладено на заявницю ОСОБА_1 , як ініціатора клопотання. Провадження по цивільній справі зупинено до отримання експертного висновку.
29.12.2025 за вх. №43006/25 на виконання ухвали суду до справи надійшов висновок експерта №917-МГ молекулярно-генетичної експертизи по встановленню факту батьківства.
07.01.2026 суддею постановлено ухвалу про поновлення провадження у вказаній справі. 
В судовому засіданні 11.05.2026 заявниця та її представник адвокат Тихоліз С.П. про розгляд справи в закритому судовому засіданні клопотань не заявляли, наполягали на задоволенні заяви в частині встановлення факту батьківства ОСОБА_2 відносно дітей ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , підтримавши її доводи, просили задовольнити її частково. Від допиту інших свідків, заявлених під час звернення до суду, сторона заявника відмовилась, позаяк їх допит з об`єктивних причин є неможливим. Окремо сторона заявника наголосила на поданні заяви й з метою отримання соціальної допомоги, виплат у зв?язку із загибеллю батька - військовослужбовця. В судовому засіданні оголошено перерву.
Ухвалою суду від 25.05.2026 постановлено клопотання про витребування доказів задовольнити, в порядку витребування доказів зобов`язано Олександрівський відділу ДРАЦС у м.Запоріжжі два актові записи про народження: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , та актовий запис про смерть ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_10 . Ухвала суду виконана 18.06.2026.
Представник заявниці адвокат Тихоліз С.П. згідно з заявою, вх.№ від 11.05.2026, просить проводити подальший розгляд заяви за відсутності сторони заявника.
Представник заінтересованої особи в судовому засіданні присутній не був, заяв, клопотань та письмових пояснень не скеровував.
Інших клопотань учасниками справи не подано, підстав для відкладення судового засідання та/або оголошення перерви відповідно до приписів ст.223, 240 ЦПК України судом не встановлено.
Розглянувши заяву, вислухавши пояснення заявниці (протягом здійснення судового провадження, а саме 11.05.2026), її представника, здійснивши допит свідка, дослідивши наявні письмові докази, суд дійшов висновку про те, що вона підлягає задоволенню частково у зв`язку із таким.
Відповідно до ч.7 ст.19 ЦПК України окреме провадження призначене для розгляду справ про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов для здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.
Як врегульовано п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.
Згідно з ч.3 ст. 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду.
Перелік справ про встановлення фактів, що можуть бути розглянуті судом, міститься у ч.1 ст. 315 ЦПК України. За змістом ч.2 ст.315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.
За нормою ст. 319 ЦПК України у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт. Рішення суду про встановлення факту, який підлягає реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану або нотаріальному посвідченню, не замінює собою документів, що видаються цими органами, а є тільки підставою для одержання зазначених документів.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_11 , за даними паспорта громадянина України НОМЕР_2 , виданого Шевченківським РВ ЗМУ ГУМВС України в Запорізькій області 09.02.2011, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 з 17.08.1999. Актуальні дані щодо адреси реєстрації заявниці є тотожними відносно вказаних вище, підтверджені відповіддю Департаменту адміністративних послуг ЗМР на запит суду, вх.№ від 22.05.2025.
За даними свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 , виданого відділом реєстрації актів громадянського стану Шевченківської райадміністрації ЗМР 08.09.2000, батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженця м.Запоріжжя, є ОСОБА_7 та ОСОБА_1 (актовий запис про народження №724 від 08.09.2000). ОСОБА_3 має громадянство України (паспорт № НОМЕР_4 , виданий органом 2316 02.12.2019), за даними витягу з Єдиного державного демографічного реєстру щодо реєстрації місця проживання від 24.09.2016, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 з 20.09.2000.
За даними свідоцтва про народження серії НОМЕР_5 , виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Шевченківського районного управління юстиції м.Запоріжжя 06.05.2004, батьками ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , уродженця м.Запоріжжя, є ОСОБА_7 та ОСОБА_1 (актовий запис про народження №485 від 06.05.2004). ОСОБА_4 має громадянство України (паспорт № НОМЕР_6 , виданий органом 2316 18.02.2022), за даними довідки про внесення до Єдиного державного демографічного реєстру від 08.02.2025, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 з 07.11.2006.
За даними свідоцтва про народження серії НОМЕР_7 , виданого Шевченківським відділом реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції 30.09.2010, батьками ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , уродженця м.Запоріжжя, є ОСОБА_7 та ОСОБА_1 (актовий запис про народження №1185 від 30.09.2010). ОСОБА_5 , РНОКПП НОМЕР_8 , має громадянство України (паспорт № НОМЕР_9 , виданий органом 2316 23.09.2024), за даними довідки про внесення до Єдиного державного демографічного реєстру від 27.09.2024, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 з 14.10.2010.
Згідно з актовим записом про народження ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_6 №1185 від 30.09.2010, що витребуваний судом, запис про народження здійснений за заявою матері ОСОБА_8 , підстава внесення відомостей про батька у відповідній графі не заповнена.
За даними свідоцтва про народження серії НОМЕР_10 , виданого Шевченківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції 07.08.2014, батьками ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , уродженця м.Запоріжжя, є ОСОБА_7 та ОСОБА_1 (актовий запис про народження №943 від 07.08.2014).
Згідно з актовим записом про народження ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_7 №943 від 07.08.2014, що витребуваний судом, запис про народження здійснений за заявою матері ОСОБА_8 відповідно до ч.1 ст.135 СК України.
Згідно з відомостями лікарського свідоцтва про смерть №458не/573дон від 14.03.2025, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , загинув ІНФОРМАЦІЯ_3 у н.п. Котлине Покровського району Донецької області в зоні військових (бойових) дій, смерть настала внаслідок ушкодження, спричиненого іншими видами вибухів та осколків. Відповідно до відомостей, які наявні у свідоцтві про народження ОСОБА_2 , він народився у м.Запоріжжі (серії НОМЕР_11 ).
Відповідно до актового запису про смерть №233 від 02.04.2025 підтверджено факт смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який загинув ІНФОРМАЦІЯ_3 у н.п. Котлине Покровського району Донецької області.
Суд зауважує, що у відповідь на виконання ухвали суду від 03.07.2025 відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Запорізькій області Управління державної реєстрації Південного міжрегіонального управління МЮ (м.Одеса) надіслано тільки актовий запис про народження ОСОБА_2 (у засвідченій копії), актових записів про державну реєстрацію шлюбу, державну реєстрацію розірвання шлюбу, в якому/яких в графі "чоловік" зазначено дані про ОСОБА_2 , а також актових записів про народження, в якому/яких ОСОБА_2 зазначений у графі «батько» не виявлено та не надано, відповідно, вказана особа у зареєстрованому шлюбі не перебувала, дітей не має.
Згідно з висновком молекулярно-генетичної експертизи №389-МГ ДСУ «Дніпропетровське обласне бюро судово-медичної експертизи», в період з 01.12.2025 по 15.12.2025, на підставі ухвали суду від 21.08.2025, проведено судово-медичну експертизу нігтьової пластини померлого ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та зразків букального епітелію дітей ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , заявниці ОСОБА_1 .
Так, померлий ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , відповідно до висновків експерта може бути біологічним батьком ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_7 . Вірогідність того, що вказана особа дійсно є батьком дітей і це не є наслідком випадкового збігу генетичних ознак у осіб, що не мають родинних відносин, за результатами експертизи становить не менше 99,99999%.
Експертиза з метою встановлення факту батьківства ОСОБА_2 відносно ОСОБА_4 заявником не ініційована, судом не призначалась. ОСОБА_3 для проведення експертизи не з?явився, відповідно, стосовно його походження висновків експертом не здійснено.
Фотокартки, долучені стороною заявника, не відповідають вимогами допустимості. Так, ч.2 ст.78 ЦПК України передбачено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Свідок ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_12 , допитана судом 11.05.2026, показала, що є дружиною ОСОБА_3 . Вона була особисто знайома з ОСОБА_10 з 2022 року, оскільки із ним та матір?ю чоловіка ОСОБА_11 її познайомив ОСОБА_12 . ОСОБА_13 та ОСОБА_5 мешкали по АДРЕСА_1 однією сім?єю, разом із дітьми. ОСОБА_12 завжди називав ОСОБА_14 батьком, обставин щодо реєстрації народження дітей вона не знає. Свідок дізналась про те, що запис про ОСОБА_14 як батька ОСОБА_12 та інших його братів не здійснений у відповідних актах реєстрації їх народження вже після загибелі ОСОБА_14 , позаяк про це зайшла розмова із чоловіком, при цьому, причини їй не відомі. ОСОБА_15 та ОСОБА_16 свідок також знає з 2022 року, вони є дітьми ОСОБА_14 та ОСОБА_17 родині відповідно до свідчень ОСОБА_9 завжди були добрі родинні відносини (мається на увазі за час знайомства із родиною), крім того, діти ОСОБА_15 та ОСОБА_16 також називали ОСОБА_14 батьком, що вона чула особисто. Наразі і ОСОБА_15 , і ОСОБА_16 проживають із матір?ю за вказаною вище адресою.
Інші докази у матеріалах справи відсутні. 
Відповідно до ч.1 ст.2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Як врегульовано ч.1,2 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб або державних чи суспільних інтересах.
Відповідно до вимог ч. 1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках.
Як роз`яснено у п. 2 Постанови Пленуму ВСУ №7 від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування» справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року тощо.
За змістом ст. 51 - 53 КЗпШС України, взаємні права та обов`язки батьків і дітей ґрунтуються на походженні дітей, засвідченому у встановленому законом порядку.
В силу вимог ст. 53 Кодексу України про шлюб та сім`ю, який був чинним на час народження ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , походження дитини від батьків, які не перебувають між собою в шлюбі, встановлюється шляхом подачі спільної заяви батьком і матір`ю дитини в державні органи реєстрації актів громадянського стану. При народженні дитини у матері, яка не перебуває в шлюбі, якщо немає спільної заяви батьків і рішення суду про встановлення батьківства, запис про батька дитини в книзі записів народжень провадиться за прізвищем матері, ім`я, по батькові та національність батька дитини записуються за її вказівкою (ч.2 ст.55 КЗпШС).
При встановленні батьківства суд бере до уваги спільне проживання та ведення спільного господарства матір`ю дитини і відповідачем до народження дитини, або спільне виховання чи утримання ними дитини, або докази, що з достовірністю підтверджують визнання відповідачем батьківства (ч.3 ст.53 вказаного кодексу).
Проте, заяву в частині встановлення факту батьківства ОСОБА_2 відносно ОСОБА_3 , ОСОБА_4 сторона заявника під час судового розгляду не підтримала.
За приписами ч.1 ст.7 СК України сімейні відносини регулюються цим Кодексом та іншими нормативно-правовими актами.
Так, аналогічними за своїм змістом є норми СК України, який набрав чинності з 01.01.2004 року. В силу вимог ст. 130 СК України у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду. Заява про встановлення факту батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до ч.1 ст. 135 цього Кодексу. Заява про встановлення факту батьківства може бути подана особами, зазначеними у ч.3 ст. 128 цього Кодексу. Відповідно до ч.3 ст.128 СК України позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття.
Як встановлено судом, заявниця є суб`єктом звернення до суду із даною заявою стосовно двох дітей - ОСОБА_6 та ОСОБА_5 , метою звернення до суду є реалізація її особистого немайнового права виправити існуючу невизначеність свого походження, підтвердити родинні відносини із батьком, реалізувати спадкові та соціальні права. Наразі, враховуючи вік дітей, у суду відсутні підстави стверджувати, що метою звернення є й положення п.4 ч.3 ст.23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та загальну мобілізацію», якою визначено, що призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період не підлягають жінки та чоловіки, чиї близькі родичі (чоловік, дружина, син, донька, батько, мати або рідний (повнорідний, неповнорідний) брат чи сестра) загинули або зникли безвісти за особливих обставин під час здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, а також під час забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії проти України під час дії воєнного стану.
Запис про народження ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , як встановлено судом за даними витребуваних актових записів, здійснений за заявою матері у відповідності до ч.1 ст.135 СК України, якою передбачено, що при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень проводиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою, що надає підстави для встановлення батьківства померлої особи в судовому порядку.
У пункті 15 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» зазначено, що суд розглядає заяви про встановлення факту батьківства в разі смерті особи, яку заявник вважає батьком дитини, і можуть бути подані матір`ю, опікуном чи піклувальником дитини чи самою дитиною після досягнення повноліття.
Згідно з п. 3,7 Постанови Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», оскільки підстави для визнання батьківства за рішенням суду, зазначені у ст. 128 СК, істотно відрізняються від підстав його встановлення, передбачених у ст. 53 КпШС, суди, вирішуючи питання про те, якою нормою слід керуватися при розгляді справ цієї категорії, повинні виходити з дати народження дитини. Так, при розгляді справ про встановлення батьківства щодо дитини, яка народилася до 1 січня 2004 року, необхідно застосовувати відповідні норми КпШС, беручи до уваги всі докази, що достовірно підтверджують визнання відповідачем батьківства, в їх сукупності, зокрема, спільне проживання й ведення спільного господарства відповідачем та матір`ю дитини до її народження, спільне виховання або утримання ними дитини. У разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, або смерті жінки, котра вважалась матір`ю останньої, факт їхнього батьківства (материнства) може бути встановлено за рішенням суду в окремому провадженні.
Релевантні висновки викладені у постанові Верховного Суду від 17 лютого 2021 року у справі №373/2257/18 (провадження № 61-15136св20). Так, доказами визнання батьківства можуть бути листи, заяви, анкети, інші документи, а також показання свідків, пояснення самих сторін, які достовірно підтверджують визнання відповідачем батьківства. Батьківство може бути визнано як у період вагітності матері (наприклад, висловлення бажання мати дитину, піклування про матір майбутньої дитини тощо), так і після народження дитини (постанова Верховного Суду від 11.12.2019 у справі № 201/3963/16-ц).
Згідно зі статтею 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Статтею 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
За змістом ч.1 ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.
Так, Європейський суд з прав людини зауважив, що «на сьогодні ДНК-тест є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини; його доказова цінність суттєво переважає будь-який інший доказ, наданий сторонами, з метою підтвердити або спростувати факт батьківства» (рішення від 07 травня 2009 року у справі «Калачова проти РФ», скарга №3451/05). Таким чином, висновок судово-біологічної (судово-генетичної) експертизи має важливе значення у процесі дослідження факту батьківства.
Суд при розгляді справи враховує, що передумовою звернення до суду з заявою про встановлення факту батьківства відповідно до ч.1 ст.130 СК України, є смерть того, батьківство кого встановлюється, або оголошення його померлим.
Та обставина, що питання визнання батьківства за рішенням суду відповідно до статей 128, 129 СК України не вирішувалось за життя такої особи, не є перешкодою для застосування ст. 130 СК України.
Подібні висновки викладено в постановах Верховного Суду від 17.02.2021 у справі № 373/2257/18 (провадження № 61-15136св20), 15.04.2021 у справі № 361/2653/15 (провадження № 61-2239св21).
Предметом доказування у справах про визнання батьківства або про встановлення факту батьківства є встановлення походження дитини від певної особи.
Аналіз норми статті 130 СК України свідчить, що законом не встановлено переліку доказів для встановлення факту батьківства. Підставою для встановлення факту батьківства можуть бути будь-які відомості, що свідчать про походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до вимог ЦПК України (ст. 128 СК України).
Подібні висновки викладені у постанові Верховного Суду від 30 вересня 2021 року у справі № 715/2537/19 (провадження № 61-16191св20).
Враховуючи встановлені судом обставини справи, оцінивши в сукупності наявні докази, оскільки в інший спосіб встановлення факту батьківства померлого ОСОБА_2 відносно ОСОБА_5 , ОСОБА_5 не є можливим, суд дійшов висновку про те, що ОСОБА_1 обґрунтовано звернулась до суду із вказаною заявою в порядку окремого провадження. 
Так, судом встановлено, що ОСОБА_2 на час народження вказаних осіб не перебував у іншому зареєстрованому шлюбі, інших дітей не має, а також, беручи до уваги висновки за результатами проведення молекулярно-генетичного експертного дослідження, які об`єктивно доводять правомірність заяви, свідчать на користь доводів заявниці. Відповідно, суд дійшов висновку про наявність беззаперечних підстав для задоволення заяви в частині вимог, що стосуються ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , у спосіб встановлення факту батьківства. В іншій частині, беручи до уваги позицію сторони заявника, досягнення дітьми ОСОБА_18 та ОСОБА_19 , які не залучені до справи як її учасники, повноліття, за відсутності належних та допустимих доказів на користь доводів заявниці, суд ухвалює рішення про відмову у задоволенні заяви.
Необхідно наголосити, що окреме провадження є безспірним, оскільки в ньому не розглядається матеріально-правовий спір, а можуть встановлюватися тільки факти та стани, які мають юридичне значення, а також підтверджуватися наявність чи відсутність неоспорюваних прав. 
Так, встановлення факту, з приводу якого заявниця звернулась до суду, не пов`язується на час розгляду справи з наступним вирішенням спору про право й неможливе в позасудовому порядку, тому судом ухвалюється рішення про задоволення даної заяви у вказаній вище частині.
За нормою ст. 134 CK України на підставі заяв осіб, зазначених у статті 126 цього Кодексу, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження.
Пунктом 1.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 12.01.2011 року за № 96/5 передбачено, що внесення змін до актових записів цивільного стану, які складено органами державної реєстрації актів цивільного стану України, проводиться відділами державної реєстрації актів цивільного стану районних, районних у містах, міських (міст обласного значення), міськрайонних, міжрайонних управлінь юстиції у випадках, передбачених чинним законодавством.
Відповідно до підпункту 20 глави 1 Розділу ІІІ Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000 № 52/5, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану.
Згідно з п. 2.13.1 Розділу II Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, що затверджені наказом Міністерства юстиції України від 12.01.2011 № 96/5, підставою для внесення змін в актовий запис цивільного стану є рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану.
Відповідно до п. 2.16.4., 2.18 Розділу II Правил на підставі рішення суду про визнання батьківства (материнства) в актовому записі про народження змінюються відомості про батька та вносяться пов`язані з цим інші зміни згідно із зазначеними в рішенні суду. Зміни до актового запису цивільного стану вносяться відділом державної реєстрації за місцем зберігання відповідного актового запису цивільного стану, крім випадків, встановлених у пункті 2.28 цього розділу.
На підставі наведеного заявниці слід роз`яснити вимоги ч.2 ст.319 ЦПК України. Разом з цим, враховуючи положення ч.1 ст.319 ЦПК України, у рішенні суду зазначаються лише відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт.
Відповідно до положень ч.7 ст.294 ЦПК України при ухваленні судом рішення судові витрати за загальним правилом не відшкодовуються. Тому витрати заявниці зі сплати судового збору та послуг експерта з проведення експертизи суд залишає за ОСОБА_1 . 
Керуючись ст. 2, 4, 13, 19, 76-82, 89, 95, 213, 229, 244-245, 247, 259, 263-265, 268, 293-294, 315 ЦПК України, суд, -
УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: ІНФОРМАЦІЯ_1 , про встановлення факту батьківства, подану в порядку окремого провадження, - задовольнити частково.
Встановити факт батьківства ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянина України, уродженця м.Запоріжжя, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , відносно його синів:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , уродженця м.Запоріжжя, громадянина України;
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , уродженця м.Запоріжжя, громадянина України.
У задоволенні заяви в іншій частині відмовити.
Судові витрати зі сплати судового збору та послуг експерта з проведення експертизи залишити за ОСОБА_1 .
Роз`яснити, що згідно з ч.2 ст.319 ЦПК України рішення суду про встановлення факту, який підлягає реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану або нотаріальному посвідченню, не замінює собою документів, що видаються цими органами, а є тільки підставою для одержання зазначених документів.
Реквізити учасників справи: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_11 , РНОКПП НОМЕР_12 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 .
ІНФОРМАЦІЯ_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_13 , адреса місцезнаходження: АДРЕСА_2 .
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Запорізького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його складення.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Рішення суду складено та підписано 23.06.2026.

Суддя Л.А. Вайнраух