Справа № 643/3768/26
Провадження № 2/643/4435/26 

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27.04.2026  Салтівський районний суд міста Харкова у складі:
головуючого - судді Довготько Т.М.
за участю секретаря судового засідання – Вишнякової Є.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,
ВСТАНОВИВ:
Представник позивача ОСОБА_1 – ОСОБА_3 звернулая до суду з вищевказаним позовом, в якому просить суд: розірвати шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , який був зареєстрований 31.08.2018 у Харківському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області, актовий запис №3922; після розірвання шлюбу позивачу ОСОБА_1 залишити прізвище- ОСОБА_4 ; після розірвання шлюбу дитину - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , залишити проживати разом із матір`ю ОСОБА_1 ; судові витрати покласти на позивача.
В обґрунтування пред`явлених позовних вимог представник позивача ОСОБА_1 – ОСОБА_3 зазначає, що 31.08.2018 між позивачем  ОСОБА_1 та відповідачем ОСОБА_2 , був  зареєстрований шлюб. У період шлюбних відносинах у сторін народилась дитина: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка зареєстрована та проживає разом із матір`ю за адресою: АДРЕСА_1 . Подружнє життя у сторін не склалося у зв`язку із відсутністю взаєморозуміння, несхожості характерів та різних поглядів на життя. Внаслідок цих обставин, в сім`ї часто виникали сварки та різні непорозуміння на побутовому ґрунті, які призвели до втрати почуття любові та взаємоповаги один до одного. Позивач вважає, що подальше перебування в шлюбі та збереження шлюбних відносин неможливі.
26.03.2026 до суду надійшла заява відповідача  ОСОБА_2 про визнання позовних вимог позивача. 
Ухвалою суду від 03.03.2026 відкрито провадження у справі, та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження, без повідомлення (виклику) сторін.
У наданий в ухвалі час від сторін не надійшло заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження чи клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін. 
Зважаючи на те, що справа розглядалась за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, відповідно до ч. 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. 
Судом встановлено, що 31 серпня 2018 року сторони зареєстрували шлюб у Харківському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області, про що зроблено відповідний актовий запис №3922, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 .
Сторони мають малолітню дитину –  ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Відповідно до Витягів з реєстру територіальної громади від 22.02.2026, позивач ОСОБА_1 та малолітня дитина ОСОБА_5 зареєстровані за адресою:  АДРЕСА_2 .
З позову вбачається, що сторони втратили почуття любові та взаємоповаги один до одного, а подальше перебування в шлюбі та збереження шлюбних відносин неможливі.
Відповідно до ст.ст. 110-112 Сімейного кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дитини, що має істотне значення.
Згідно зі ст. 113 Сімейного Кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. 
Відповідно до ст.109 СК України, шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей.
Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. 
Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово "сімейний" засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово "союз" підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред`явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе.
Таким чином, зважаючи, на те, що сторони втратили почуття любові та взаємоповаги один до одного, подальше збереження шлюбу неможливе та суперечить інтересам позивача, а тому суд вважає, що шлюб підлягає розірванню.
Вирішуючи заяву позивача про визначення місця проживання дитини після розірвання шлюбу, суд виходить з того, що за загальним правилом за відсутності спору щодо того з ким із батьків будуть проживати неповнолітні діти суд може вирішити питання про залишення проживання дитини з матір`ю чи батьком одночасно з вимогою про розірвання шлюбу.
Лише за наявності такого спору між батьками суд повинен роз`яснити сторонам порядок вирішення питання про визначення місця проживання дитини.
Саме до такого висновку дійшов Верховний суд України у своїй постанові №200/952/18 від 15 січня 2020 року.
Матеріали справи не містять доказів про наявність такого спору між сторонами.
Більш того, відповідач подав до суду заяву про визнання позову.
Ураховуючи наведене, суд дійшов висновку, що після розірвання шлюбу, дитину - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , слід залишити проживати з матір`ю – ОСОБА_1 .
При цьому суд зауважує, що лише констатує з ким залишається проживати дитина після розірвання шлюбу, не визначаючи її місце проживання.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 80, 81, 263, 265 ЦПК України, суд, -
УХВАЛИВ:
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу – задовольнити.
Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований 31 серпня 2018 року у Харківському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області, актовий запис №3922 – розірвати.
Після реєстрації розірвання шлюбу  ОСОБА_1 залишити прізвище « ОСОБА_4 ».
Малолітню дитину  ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , після розірвання шлюбу залишити проживати разом із матір`ю  ОСОБА_1 . 
Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Харківського апеляційного суду, протягом тридцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Повний текст рішення виготовлено 27.04.2026.

Позивач –  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання:  АДРЕСА_2 .
Відповідач -  ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 .
Суддя         Т.М. Довготько