Справа № 729/206/26 2/729/429/26

Р І Ш Е Н Н Я 
І м е н е м У к р а ї н и
заочне
04 червня 2026 р. Бобровицький районний суд Чернігівської області у складі:
головуючої судді - Булиги Н. О.
секретаря Романченко С .С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в залі суду в місті Бобровиця цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Деал Фінанс Груп» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором кредиту,

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Деал Фінанс Груп» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 , в якому просить стягнути з відповідачки на його користь заборгованість за кредитним договором №71912641 від 07.08.2025 року в розмірі 17 750,88 гривень.
Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 07.08.2025 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 укладено Договір про надання коштів у кредит №71912641, за умовами якого відповідачка отримала кредит у сумі 8000,00 грн строком на 30 днів (з 07.08.2025 по 05.09.2025 року) зі сплатою процентів у розмірі 0,275 % щоденно на залишок заборгованості за тілом кредиту та комісії у розмірі 15 % від суми кредиту, і зобов`язалася повернути кредитні кошти, сплатити проценти та комісію.
25.08.2025 року між сторонами укладено додаткову угоду №15638315 до вказаного договору, відповідно до якої суму кредиту збільшено на 4000,00 грн, у зв`язку з чим загальний розмір кредиту становив 12000,00 грн, а також змінено процентну ставку до 1 % щоденно на залишок заборгованості.
Позивач зазначає, що договір кредиту та додаткова угода укладені в електронній формі з використанням одноразових ідентифікаторів, що відповідає вимогам законодавства, зокрема Закону України «Про електронну комерцію», а відповідачка була належним чином ідентифікована за допомогою системи BankID НБУ.
На виконання умов договору кредитодавець надав відповідачці грошові кошти у загальному розмірі 12000,00 грн. шляхом їх перерахування на картковий рахунок відповідачки через платіжну систему за посередництвом АТ «ТАСКОМБАНК», що підтверджується відповідними довідками про здійснення платіжних операцій.
У подальшому право вимоги за вказаним кредитним договором було відступлено позивачу на підставі договору факторингу №16/09/25 від 16.09.2025 року, укладеного між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «Деал Фінанс Груп», відповідно до якого позивач набув право грошової вимоги до відповідачки.
Згідно з реєстром прав вимог №23/12/25-02 від 23.12.2025 року до позивача перейшло право вимоги до відповідачки у розмірі 17 750,88 грн, з яких: 8 896,80 грн - заборгованість за основною сумою боргу, 1 836,00 грн - заборгованість за процентами, 1 200,00 грн - заборгованість за комісією, 5 818,08 грн - заборгованість за процентами, нарахованими за понадстрокове користування кредитом.
Позивач вказує, що відповідачка належним чином свої зобов`язання за кредитним договором не виконала, у зв`язку з чим утворилася зазначена заборгованість, яку остання добровільно не погасила, що і стало підставою для звернення до суду з даним позовом. Крім того, просить стягнути сплачений судовий збір у розмірі 2662,40 грн. та витрати на професійну правчину допомогу у розмірі 4500,00 грн.
Ухвалою від 16.03.2026 року було відкрито спрощене позовне провадження у даній справі та прийнято рішення про розгляд справи з повідомленням сторін. 
Представник позивача у судове засідання не з`явився, у поданій заяві просив справу розглядати без його участі. Позовні вимоги підтримує. Проти заочного розгляду справи не заперечує.
Відповідачка ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилася, хоча про час та місце розгляду справи вважається повідомленою своєчасно та належним чином, відповідно до положень п. 2 ч.7, п.4 ч.8 ст. 128 ЦПК України (за зареєстрованим у встановленому Законом порядку місцем проживання), що не перешкоджає розгляду справи відповідно до ч.1 ст. 223 ЦПК України. Причини неявки не повідомила, у встановлений судом строк відзив на позов не подавала.
З письмової згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України.
У відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. 
Дослідивши письмові докази, оцінивши фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини, суд вважає, що позов належить задовольнити частково з таких підстав.
Судом встановлено, що 07 серпня 2025 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 укладено договір про надання коштів у кредит № 71912641, за умовами якого відповідачка отримала кредит у сумі 8000 грн. строком на 30 днів, а саме з 07.08.2025 року по 05.09.2025 року, зі сплатою процентної ставки у розмірі 0,275 % щоденно на залишок заборгованості за тілом кредиту, комісія за надання кредиту становила 15 % від суми кредиту, що у грошовому виразі складає 1200 грн., а у разі порушення строків повернення кредиту передбачено нарахування 4,00 % за кожен день понадстрокового користування кредитом (а.с. 14-20).
25 серпня 2025 року між сторонами за ініціативою відповідачки укладено додаткову угоду № 15638315 до договору кредиту № 71912641, відповідно до умов якої збільшено суму кредиту на 4000 грн., у зв`язку з чим загальний розмір кредиту становить 12000 грн., а також змінено процентну ставку з 0,275 % на 1 % щоденно (а.с. 22-23).
Згідно п. 2.1. Договору кредитодавець зобов`язується надати позичальнику грошові кошти у тимчасове користування на визначений строк, а позичальник зобов`язується повернути отримані кошти та сплатити проценти і комісію відповідно до умов договору.
Договір кредиту та додаткова угода підписані електронним підписом позичальника шляхом використання одноразових ідентифікаторів «41824» від 07.08.2025 року та «17512» від 25.08.2025 року, надісланих на електронну адресу відповідачки ІНФОРМАЦІЯ_1 , у порядку визначеному ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію».
Згідно довідки про ідентифікацію, наданої кредитодавцем, відповідачка ОСОБА_1 була ідентифікована із використанням системи BankID НБУ, при цьому одноразові ідентифікатори для підписання договору були направлені на електронну адресу відповідачки, що підтверджує належне укладення електронного договору (а.с. 24 зв.ст.).
На підтвердження виконання кредитодавцем зобов`язань за договором кредиту № 71912641 від 07.08.2025 року позивачем надано довідки АТ «ТАСКОМБАНК» про здійснення платіжних операцій, а саме перерахування 07.08.2025 року грошових коштів у сумі 8000 грн. та 25.08.2025 року у сумі 4000 грн. на картковий рахунок № НОМЕР_1 , який вказувався відповідачкою у кредитному договорі (а.с. 26).
Крім того, листом АТ УніверсалБанк від 12.04.2026 року підтверджено перерахування відповідачці на емітовану на її ім`я карту № НОМЕР_1 , кредитних коштів у загальному розмірі 12000 грн. на виконання умов договору кредиту та додаткової угоди.
Згідно розрахунку заборгованості за договором кредиту № 71912641 від 07.08.2025 року, станом на 23.12.2025 заборгованість відповідачки становить 17750,88 грн., яка складається з: 8896,80 грн. - основний борг, 1836,00 грн. - проценти, 1200,00 грн. - комісія, 5818,08 грн. - проценти за понадстрокове користування (а.с. 11-12).
Судом також встановлено, що відповідачкою частково здійснювались платежі на погашення заборгованості за кредитним договором на загальну суму 3103,20 грн., однак у повному обсязі зобов`язання виконані не були
Із договору факторингу № 16/09/25 від 16.09.2025 року, укладеного між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «ДЕАЛ ФІНАНС ГРУП», вбачається, що первісний кредитор відступив новому кредитору право грошової вимоги до боржників зазначених у Реєстрах(а.с. 27-30).
Відповідно до Реєстру прав вимог № 23/12/25-02 від 23.12.2025 року, ТОВ «ДЕАЛ ФІНАНС ГРУП» набуло права грошової вимоги до  ОСОБА_1 на суму 17750,88 грн., з яких: 8896,80 грн. - заборгованість за основною сумою боргу, 1836,00 грн. - заборгованість за процентами, 1200,00 грн. - заборгованість за комісією, 5818,08 грн. - заборгованість за процентами за понадстрокове користування (а.с. 34-35).
Як видно із наданого позивачем розрахунку суми заборгованості за період з 22.12.2025 по 20.01.2026, розмір заборгованості ОСОБА_1 становить 17750,88 грн., з яких: 8896,80 грн. - заборгованість за основною сумою боргу, 1836,00 грн. - заборгованість за процентами, 1200,00 грн. - заборгованість за комісією, 5818,08 грн. - заборгованість за процентами за понадстрокове користування (а.с.6).
Таким чином, відповідачка належним чином не виконала взяті на себе зобов`язання за договором кредиту, у зв`язку з чим утворилась заборгованість, яка підлягає стягненню на користь позивача.
Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).
Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).
За змістом ст. 634 цього Кодексу, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією зі сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розробляє підприємець.
Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст ст. ст.633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.
Із прийняттям Закону України "Про електронну комерцію" № 675-VIII від 03 вересня 2015 року, який набрав чинності 30 вересня 2015 року, на законодавчому рівні встановлено порядок укладення договорів в мережі, спрощено процедуру підписання договору та надання згоди на обробку персональних даних.
У статті 3 вказаного Закону визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Згідно з ч. 1, 2 ст. 6 Закону України "Про електронні документи та електронний документообіг" електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа.
Метою підписання договору є необхідність ідентифікації підписанта, підтвердження згоди підписанта з умовами договору, а також підтвердження цілісності даних в електронній формі. Якщо є електронна форма договору, то і підписувати його потрібно електронним підписом, оскільки ст. 12 зазначеного Закону встановлено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис» є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису визначеним цим Законом одноразовим ідентифікатором; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Такого висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 02 листопада 2021 року у справі № 243/6552/20.
Відповідно до частини 3 статті 11 зазначеного Закону, електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною.
Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частина 4 статті 11 Закону).
Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (частина 6 статті 11 вказаного Закону).
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі - частина 12 статті 11 Закону № 675-VIII.
Статтею 12 вказаного Закону визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Відповідно п. 1 ч. 1 ст.512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Згідно зі статтею 514 цього Кодексу, до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 516 ЦК України, заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.
Згідно з ч. 1 ст. 1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
За загальними правилами доказування, визначеними статями 12, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Враховуючи наведене, суд доходить висновку про задоволення позову та стягнення з відповідачки ОСОБА_1 на користь позивача заборгованості за кредитним договором № 71912641 від 07.08.2025 року у розмірі 17750,88 грн., яка складається із заборгованості по тілу кредиту 8896,80 грн., заборгованості по процентах 1836,00 грн., заборгованості за комісією 1200,00 грн. та заборгованості по процентах за понадстрокове користування кредитом - 5 818,08 грн.
Задовольнивши позов, суд вирішує питання розподілу судових витрат, понесених позивачем.
Статтею 133 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), встановлено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.
Згідно з ч. 2 ст. 137 ЦПК України для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаютьсязгідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Частиною 3 ст. 137 ЦПК України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Згідно 4 вищевказаної статті, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог цієї частини статті, суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Позивач просить суд стягнути з відповідачки витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 4500 гривень.
Як вбачається з матеріалів справи, на підтвердження суми витрат на правничу допомогу позивачем надано до суду договір про надання правничої допомоги № 22-08/25/ДІЛ від 22.08.2025 року, ордер на надання правничої допомоги, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю на ім`я Ткаченко Ю.О., витяг з акту № 6-ДІЛ від 08.01.2026 року приймання-передачі наданої правничої допомоги до договору № 22-08/25/ДІЛ від 22.08.2025 року, з якого вбачається, що послуги щодо стягнення заборгованості з ОСОБА_1 надано на суму 4500 грн. (а.с.36-43).
З урахуванням положень наведених норм та зазначених фактичних обставин справи, керуючись, у тому числі, такими критеріями, як обґрунтованість та пропорційність до предмета спору, а також враховуючи критерій розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та її складності, суд дійшов висновку про обґрунтованість розміру витрат позивача на професійну правничу допомогу та стягнення їх з відповідачки.
Згідно з ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. 
Позивачем при зверненні до суду з цим позовом сплачений судовий збір у розмірі 2662 грн. 40 коп. з урахуванням коефіцієнту 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.
Оскільки позовні вимоги задоволено повністю, то з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Деал Фінанс Груп» підлягає стягненню судовий збір у розмірі 2 662 грн. 40 коп.
Керуючись статтями 205, 207, 512, 515, 516, 526, 527, 530, 599, 610, 626, 628, 638, 634, 1050, 1048, 1054, 1056, 1077 ЦК України, ст.ст. 4, 12, 13, 76- 81,89, 95, 137, 141, 258,259, 263-265, 279,280, 354, 355 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Деал Фінанс Груп» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Деал Фінанс Груп» заборгованість за кредитним договором № 71912641 від 07.08.2025 року у сумі 17 750 (сімнадцять тисяч сімсот п`ятдесят) гривень 88 копійок.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Деал Фінанс Груп» судовий збір у розмірі 2662 (дві тисячі шістсот шістдесят дві) гривні 40 копійок.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Деал Фінанс Груп» витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 4500 (чотири тисячі п`ятсот) гривень.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України.
На рішення може бути подана апеляційна скарга до Чернігівського апеляційного суду через Бобровицький районний суд протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. 
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Деал Фінанс Груп», місцезнаходження 08205, м. Ірпінь Київська область вул. Садова, буд. 31/33, офіс 40/3, код ЄДРПОУ 44280974.
Відповідачка: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстроване місце проживання АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Суддя Бобровицького районного суду Н.О. Булига