СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 червня 2026 року м. Харків Справа № 922/656/26 

Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: головуючий суддя Крестьянінов О.О., суддя Демідова П.В., суддя Мартюхіна Н.О.,
за участі секретаря судового засідання Борсук В.Б.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Українська залізниця» (вх.№1107Х) на рішення Господарського суду Харківської області від 04.05.2026 (рішення ухвалено суддею Юрченко В.С. в приміщенні Господарського суду Харківської області 04.05.2026, повне рішення складено 04.05.2026) у справі №922/656/26
за позовом Акціонерного товариства «Українська залізниця» (Україна, 03150, місто Київ, вулиця Єжи Ґедройця, будинок 5; код ЄДРПОУ: 40075815),
до Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий Дім «Тепловозремсервіс» (Україна, 61010, Харківська обл., місто Харків, вул.Основ`янська, будинок 55; код ЄДРПОУ: 45114146)
про стягнення коштів,

ВСТАНОВИВ:
У березні 2026 Акціонерне товариство «Укрзалізниця» звернулося до Господарського суду Харківської області з позовом про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий Дім «Тепловозремсервіс» на свою користь штрафу за несвоєчасну поставку товару у розмірі 45748,80 грн, пені у розмірі 21349,44 грн, штрафу за поставку товару неналежної якості у розмірі 25416,00 грн.
Рішенням Господарського суду Харківської області від 04.05.2026 у справі №922/656/26 позов АТ «Українська залізниця» до ТОВ «Торговий Дім «Тепловозремсервіс» про стягнення коштів задоволено частково; стягнуто з ТОВ «Торговий Дім «Тепловозремсервіс» на користь АТ «Українська залізниця» штраф у розмірі 22874,40 грн, пеню у розмірі 10674,72 грн та судові витрати (сплачений судовий збір) у сумі 1930,97 грн; в іншій частині позову відмовлено.
Акціонерне товариство «Українська залізниця» звернулося з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права просить скасувати рішення Господарського суду Харківської області від 04.05.2026 у справі №922/656/26 в частині відмови у задоволенні позовних вимог про стягнення штрафу за поставку товару неналежної якості у розмірі 25416,00 грн за договором №ОД/НХ-25-191НЮ від 02.04.2025 та ухвалити в цій частині нове рішення, яким позовні вимоги АТ «Укрзалізниця» про стягнення з ТОВ «Торговий Дім «Тепловозремсервіс» штрафу за поставку товару неналежної якості у розмірі 25416,00 грн за договором №ОД/ НХ-25-191НЮ від 02.04.2025 задовольнити у повному обсязі.
В апеляційній скарзі заявник не погоджується з висновком місцевого господарського суду, з приводу того, що акт №294 про фактичну якість та комплектність було складено позивачем з порушенням строків, визначених пунктом 6 Інструкції №П-7. 
Так, заявник зазначає, що 15.01.2026 Локомотивним депо ім. Т. Шевченка служби локомотивного господарства регіональної філії «Одеська залізниця» виявлено невідповідності поставленого товару за видатковою накладною №НХтер2-2579 від 31.12.2026, тобто в двадцятиденний строк від дня поставлення товару.
Позивач повідомляє суд, що 16.01.2026, також з дотриманням двадцятиденного строку, листом №НХ-04/240 ним направлено виклик представника постачальника для складання акту, відповідно до пункту 2.4 договору, що підтверджується роздруківкою з програмного забезпечення позивача, згідно з п. 2.5, 2.6, 4.5 договору.
АТ «Українська залізниця» звертає увагу, що згідно з актом №294 від 21.01.2026 про фактичну якість і комплектність, у складі комісії брав участь представник громадськості, оскільки постачальник на виклик №НХ-04/240 від 16.01.2026 не прибув, про причини неявки не повідомив. 
Позивач зазначає, що отримавши товар 30.12.2025, здійснив його приймання за якістю та викликав представника постачальника 16.01.2026 у строки, передбачені пунктом 6 Інструкції №П-7, та у порядку, передбаченому пунктами 2.4, 2.5, 2.6, 2.10, 4.5, 5.2 договору. 
Враховуючи наведене, заявник апеляційної скарги наголошує, що пункт 6 Інструкції №П-7 містить зобов`язання покупця щодо строків приймання продукції за якістю, при цьому, жоден із вказаних пунктів договору та/або Інструкції №П-7 не визначає обов`язок для покупця та/або для сторін саме скласти акт про фактичну якість і комплектність у строки, передбачені пунктом 6 вказаної Інструкції.
20.05.2026 від ТОВ «Торговий Дім «Тепловозремсервіс» надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому відповідач просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги, оскаржуване позивачем рішення залишити без змін.
Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 25.05.2026 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Акціонерного товариства «Українська залізниця» (вх.№ 1107Х) на рішення Господарського суду Харківської області від 04.05.2026 у справі №922/656/26; повідомлено учасників справи, що розгляд апеляційної скарги відбудеться 30.06.2026.
Розпорядженням Східного апеляційного господарського суду від 29.06.2026 у зв`язку з відпусткою судді Білоусової Я.О. призначено повторний автоматизований розподіл судової справи №922/656/26. Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 29.06.2026 для розгляду справи визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя Крестьянінов О.О., суддя Демідова П.В., суддя Мартюхіна Н.О.
У судовому засіданні представник АТ «Українська залізниця» підтримав доводи та вимоги апеляційної скарги.
Представник ТОВ «Торговий Дім «Тепловозремсервіс» у судове засідання не з`явився, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлений судом належним чином.
Так, матеріалами справи підтверджується, що ухвалу від 25.05.2026 відповідач отримав 25.05.2026 о 14:34 год (том 1 а.с.86). Відповідно до ч. 1 ст. 202 ГПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу в даному судовому засіданні.
Дослідивши матеріали справи, перевіривши в межах доводів та вимог апеляційної скарги законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, колегія суддів апеляційного господарського суду встановила таке.
02.04.2025 за результатами процедури закупівлі №UA-2025-02-18-006831-a: «Запасні частини до тепловозів 2ТЕ (кільце поршневе) (ДК 021:2015 (34630000-2 Частини залізничних або трамвайних локомотивів чи рейкового рухомого складу; обладнання для контролю залізничного руху))» між Акціонерним товариством «Укрзалізниця» (покупець) та ТОВ «Торговий Дім «Тепловозремсервіс» було укладено договір про закупівлю матеріально-технічних ресурсів №ОД/НХ-25-191НЮ (далі – договір, а. с. 6-13, том 1), відповідно до п. 1.1. якого постачальник зобов`язується поставити та передати у власність покупцю товар, відповідно до специфікації № 1 (додаток № 1), що є невід`ємною частиною цього договору, а покупець зобов`язується прийняти та оплатити цей товар на умовах цього договору.
Найменування товару: запасні частини до тепловозів 2ТЕ (кільце поршневе) (ДК 021:2015 (34630000-2 частини залізничних або трамвайних локомотивів чи рейкового рухомого складу; обладнання для контролю залізничного руху )) (лот 1 - частини локомотивів чи рухомого складу) (п.1.2. договору).
Пунктом 1.3. договору сторони визначили, що кількість, асортимент, марка, рік виготовлення та виробник товару визначаються у специфікації № 1 (додаток № 1) до цього договору.
У відповідності до п. 2.1. договору постачальник повинен поставити покупцеві товар, якість якого відповідає нормативно-технічним документам та характеристикам, зазначеним у специфікації №1 (додаток 1) до цього договору. Підтвердженням якості та відповідності товару з боку постачальника є документи, визначені у специфікації №1 (додаток 1) до цього договору, та які надаються покупцю разом з товаром (п. 2.2 договору).
Відповідно до п. 2.3 – 2.5 договору постачальник гарантує якість товару, що постачається протягом гарантійного строку експлуатації / гарантійного строку зберігання, визначених у специфікації №1 (додаток 1) до цього договору. Гарантійні строки експлуатації, зберігання на товар встановлюються в будь-якому випадку не меншими, ніж встановлено нормативно-технічною документацією та виробником. При виявленні невідповідності кількості та/або якості, та/або комплектності, та/або асортименту товару виклик представника постачальника для участі у прийманні товару та складання акта про фактичну якість і комплектність продукції є обов`язковим. Товар, якість якого не відповідає умовам цього договору та/або щодо якого постачальником не надано або надано не в повному обсязі документи, передбачені п. 2.2 цього договору, не приймається покупцем до врегулювання питання сторонами. При виявленні виробничих дефектів у гарантійні строки експлуатації, зберігання виклик представника постачальника для складання двостороннього акта є обов`язковим.
Також, п. 2.6. договору передбачено, що повідомлення про виклик представника постачальника направляється в один із способів, передбачених п.4.5 цього договору. Постачальник зобов`язується за свій рахунок та власними силами усунути недоліки або замінити неякісний товар. Строк усунення недоліків або заміни товару в межах гарантійних строків експлуатації, зберігання становить не більше 20 (двадцяти) робочих днів з дня підписання відповідного акта (п. 2.7., 2.8. договору).
Відповідно до п. 4.1. договору постачальник здійснює поставку товару на умовах DDP (поставка з оплатою мита) відповідно до «ІНКОТЕРМС» у редакції 2020 року. У випадку наявності розбіжностей між умовами цього договору та правилами «ІНКОТЕРМС» у редакції 2020 року, умови цього договору матимуть перевагу.
Згідно з п. 4.2. договору поставка товару проводиться партіями протягом строку дії договору тільки на підставі наданої письмової рознарядки покупця, яка вважається дозволом на поставку та є підтвердженням готовності покупця до приймання товару. Партією товару вважається обсяг одиниць товару, визначний покупцем у рознарядці, якщо інше не вказано в самій рознарядці.
Строк поставки товару - протягом 14 календарних днів з дати надання письмової рознарядки покупцем.
Відповідно до п. 4.5. договору сторони домовились, що рознарядка покупця на товар направляється ним постачальнику в один з таких способів:
- на поштову адресу постачальника, зазначену в цьому договорі (листом оголошеною цінністю та описом вкладення і повідомленням про вручення);
- вручається уповноваженому представнику постачальника під розпис;
- шляхом відправлення на електронну адресу постачальника (зазначену в цьому договорі) скан-копії відповідної рознарядки в форматі PDF або в будь-якому іншому форматі, який забезпечує можливість ознайомлення зі змістом документу. Документ вважається отриманим постачальником з дати його направлення покупцем на електронну адресу постачальника, підтвердженням чого є відповідна роздруківка з поштового програмного забезпечення покупця.
Згідно з п. 4.6. договору датою поставки товару вважається дата підписання сторонами акта прийому-передачі товару або видаткової накладної.
Пунктом 5.2 договору сторони погодили, що приймання товару за якістю здійснюється у порядку, встановленому Інструкцією «Про порядок приймання продукції виробничо-технічного призначення та товарів народного споживання за якістю», затвердженою постановою Держарбітражу при Раді Міністрів СРСР від 25.04.1966 №П-7.
У п. 6.1. договору встановлено, що покупець оплачує поставлений постачальником товар за ціною, вказаною у специфікації №1 (додаток №1) до цього договору. Ціна товару включає вартість товару, тари (упаковки), а також інші витрати постачальника, пов`язані з виконанням цього договору.
Ціна договору становить 360060,00 грн без ПДВ, крім того ПДВ 20 % - 72012,00 грн, усього з ПДВ – 432072,00 грн (п. 6.3. договору).
Пунктом 7.2. договору визначено, що оплата за кожну партію поставленого товару за цим договором проводиться покупцем на 45 календарний день з дати підписання акта прийому-передачі товару або видаткової накладної за умови реєстрації податкової накладної, оформленої відповідно до вимог законодавства України, та відповідно до рахунку-фактури на поставлену партію товару, при наявності документів, зазначених у п. 5.4. цього договору.
Відповідно до підпункту 8.3.1. п. 8.3. договору постачальник зобов`язаний забезпечити поставку товару у строки та на умовах, що встановлені цим договором.
Згідно з підпунктом 9.3.1. п. 9.3. договору постачальник при порушенні строків поставки оплачує покупцю штраф у розмірі 15% від вартості непоставленого в строк товару на умовах, передбачених п. 4.2. цього договору, а за прострочення понад 15 календарних днів додатково стягується пеня у розмірі 0,1% від вартості непоставленого в строк товару, яка нараховується за кожен день прострочення до моменту виконання постачальником зобов`язання щодо поставки товару або до останнього дня строку дії цього договору (якщо постачальник не виконав і не підтвердив намір виконати своє зобов`язання щодо поставки, яке виникло під час дії цього договору). При цьому постачальник не звільняється від виконання свого зобов`язання поставити товар, якщо про інше його не попередив письмово покупець.
Підпунктом 9.3.2. п. 9.3. договору визначено, що за поставку товару неналежної якості, комплектності або асортименту, постачальник сплачує покупцю штраф у розмірі 20% від вартості поставленого неякісного, некомплектного товару та/або товару неналежного асортименту, при цьому власними силами і засобами замінює неякісний, некомплектний товар та/або товар неналежного асортименту.
Відповідно до п. 16.1. договору, строк його дії встановлюється з моменту його підписання сторонами до 31.12.2025.
Специфікацією №1 до договору (додаток № 1) сторони погодили що поставляється товар на загальну суму 432072,00 грн з ПДВ, а саме:
- кільце поршневе Д100.04.018 кількістю 340 шт, ціною за одиницю без ПДВ – 1059,00 грн, ціною за одиницю з ПДВ – 1270,80 грн, сумою без ПДВ – 360060,00 грн та сумою з ПДВ – 432072,00 грн.
Специфікацією також встановлено гарантійний строк експлуатації - не менше 24 місяців з дати введення в експлуатацію. Гарантійний строк зберігання або гарантійний строк придатності – не менше 12 місяців з дати отримання кінцевим споживачем.
10.10.2025 позивач направив відповідачу на електронну адресу письмову рознарядку №НХ-04/1784н, в якій повідомив останнього, що надає дозвіл на поставку партії товару на загальну суму з ПДВ 304992,00 грн, а саме кільце поршневе Д100.04.018 кількістю 240 шт, що підтверджується скріншотом з електронної пошти (а. с. 14, том 1). 
30.12.2025 відповідач поставив позивачу кільце поршневе Д100.04.018 кількістю 100 шт, що підтверджується видатковою накладною №РН-0000111 від 30.12.2025 (а. с. 15, том 1). 
В подальшому, 31.12.2025, згідно з видатковою накладною №НХтер2-2579 (а. с. 15, том 1), кільце поршневе Д100.04.018 кількістю 100 шт., було направлене до виробничого підрозділу Локомотивне депо ім. Т. Шевченка служби локомотивного господарства регіональної філії «Одеська залізниця».
15.01.2026 виробничим підрозділом Локомотивне депо ім. Т. Шевченка проведено вхідний контроль кільця поршневого Д100.04.018 кількістю 100 шт., за результатами якого встановлено невідповідність кільця поршневого Д100.04.018 вимогам п. 9 креслення Д100.04.018, а саме - при перевірці пружності виявлено відсутність зазору у замку при нормі 1,4±0,1 мм. 
Листом за вих. №НХ-04/240н від 16.01.2026 викликано представника ТОВ «Торговий Дім «Тепловозремсервіс» для прийняття участі у подальшому прийманні товару та складання акту про фактичну якість і комплектність продукції на 21.01.2026 о 09 год 00 хв за адресою: м. Сміла, вул. Орєшкова, 65. 
21.01.2026 складено акт №294 про фактичну якість і комплектність, відповідно до п. 29 якого комісія виявила, що кільця поршневі у кількості 100 шт на суму 127080,00 грн підлягають заміні на підставі п. 2.7., п. 2.8. договору у 20-ти денний строк з причин їх невідповідності п. 9 креслення №Д100.04.018 (специфікація № 1 до договору), який у подальшому було направлено до ТОВ «Торговий Дім «Тепловозремсервіс» листом №НХ-04/459 від 10.02.2026.
Матеріали справи не містять доказів заміни відповідачем позивачу у обумовлений договором строк (протягом 20 днів) кілець поршневих у кількості 100 шт.
Вчинення з боку відповідача дій поза межами договірних зобов`язань (а саме, поставка товару у меншій кількості, з дефектами, та в порушення строку поставки), на думку позивача, свідчить про порушення його прав та охоронюваних законом інтересів і є підставою для їх захисту у судовому порядку.
Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції врахував, що позивач надіслав відповідачу письмову рознарядку №НХ-04/174н від 10.10.2025 на поставку товару вартістю 304992,00 грн з ПДВ, яку ТОВ «Торговий Дім «Тепловозремсервіс» отримало 10.10.2025. Місцевий господарський суд зазначив, що отримання зазначеної заявки породжує для відповідача обов`язок по поставці погодженого такою заявкою товару у передбачений п. 4.2. договору строк - тобто до 24.10.2025 включно.
Дослідивши наявну в матеріалах справи видаткову накладну №РН-0000111 від 30.12.2025, Господарський суд Харківської області зазначив, що відповідач лише 30.12.2025 доставив позивачу товар у кількості 100 шт загальною вартістю з ПДВ 127080,00 грн, та дійшов висновку, що товар був поставлений поза межами граничної дати виконання відповідачем заявки (рознарядки) (30.12.2025 проти 24.10.2025) та в меншому об`ємі, аніж було визначено заявкою (рознарядкою) (100 шт замість 240 шт).
На підставі викладеного, суд першої інстанції зазначив, що вказані обставини свідчать про порушення відповідачем договірного обов`язку щодо поставки позивачу у строк до 24.10.2025 товару кількістю 240 шт на суму 304992,00 грн з ПДВ та, відповідно, про наявність підстав для відповідальності відповідача згідно пункту 9.3.1. договору, в частині сплати позивачу штрафу - 15% від вартості непоставленого в строк товару та пені - 0,1 % від вартості непоставленого в строк товару, за прострочення понад 15 календарних днів.
Господарським судом Харківської області перевірено розмір нарахованої позивачем до стягнення з відповідача неустойки (штрафу та пені), та встановлено, що розрахунок здійснено арифметично правильно, що свідчить про обґрунтованість вимоги позивача про стягнення з відповідача штрафу у розмірі 45748,80 грн та пені у розмірі 21349,44 грн.
При цьому, суд першої інстанції розглянув клопотання відповідача про зменшення штрафних санкцій на 90% і зробив висновок, що їх сума у загальному розмірі 67098,24 грн не відповідає принципу розумності, добросовісності та справедливості, а тому підлягає зменшенню судом.
Враховуючи положення ч.3 ст.551 ЦК України та дискреційний характер визначення судом розміру, до якого суд має право зменшити розмір штрафних санкцій, Господарський суд Харківської області вбачав підстави щодо можливості зменшення заявленої до стягнення на 50% суми штрафу до розміру 22874,40 грн, пені до розміру 10674,72 грн (що складає 11% від суми замовленого позивачем товару).
Відмовляючи у задоволенні позовних вимог в частині стягнення відповідно до підпункту 9.3.2 пункту 9.3 договору від 02.04.2025 №ОД/НХ-25-191НЮ штрафу у сумі 25416,00 грн за поставку товару неналежної якості, комплектності або асортименту у розмірі 20% від вартості такого товару, суд першої інстанції виснував, що акт №294 про фактичну якість та комплектність товару від 21.01.2026, який був прийнятий позивачем 30.12.2026, складений в односторонньому порядку позивачем лише 21.01.2026, тобто після сливу 20-денного строку, який визначено п. 6 Інструкції про порядок прийомки продукції виробничо-технічного призначення та товарів народного споживання за якістю, яка затверджена постановою Держарбітражу при Раді Міністрів СРСР від 25.04.1966 №П-7.
Колегія суддів враховує, що рішення господарського суду першої інстанції не оскаржується учасниками справи в частині стягнення штрафу за несвоєчасну поставку товару та нарахованої пені, як і не оскаржується зменшення судом вказаних штрафних санкцій на 50%, а отже, не є предметом розгляду в даному апеляційному провадженні.
АТ «Українська залізниця» не погоджується з рішенням суду першої інстанції лише в частині відмови у стягненні штрафу за поставку товару неналежної якості у розмірі 25416,00 грн, отже рішення Господарського суду Харківської області від 04.05.2026 підлягає перегляду апеляційним господарським судом лише в цій частині.
Надаючи власну правову кваліфікацію обставинам справи, колегія суддів зазначає таке.
Відповідно до статті 11 Цивільного кодексу України (далі – ЦК України) підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.
Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ст. 526 ЦК України). Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 ЦК України). Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 ЦК України).
Згідно зі ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ст. 627 ЦК України). Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ст. 628 ЦК України).
Як вже зазначалось, предметом договору укладеного між сторонами у справі є поставка та передача у власність покупцю товару відповідно до специфікації.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.
Частиною першою ст. 662 ЦК України передбачено, що продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу.
Продавець повинен передати покупцеві товар, якість якого відповідає умовам договору купівлі-продажу. У разі відсутності в договорі купівлі-продажу умов щодо якості товару продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, придатний для мети, з якою товар такого роду звичайно використовується (ч. 1, 2 ст. 673 ЦК України).
Якщо законом встановлено вимоги щодо якості товару, продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, який відповідає цим вимогам. Продавець і покупець можуть домовитися про передання товару підвищеної якості порівняно з вимогами, встановленими законом (ч.4 ст. 673 ЦК України).
Статтею 675 ЦК України визначено, що товар, який продавець передає або зобов`язаний передати покупцеві, має відповідати вимогам щодо його якості в момент його передання покупцеві, якщо інший момент визначення відповідності товару цим вимогам не встановлено договором купівлі-продажу. Договором або законом може бути встановлений строк, протягом якого продавець гарантує якість товару (гарантійний строк). Гарантія якості товару поширюється на всі комплектуючі вироби, якщо інше не встановлено договором.
Частиною 1 ст. 676 ЦК України визначено, що гарантійний строк починається з моменту передання товару покупцеві, якщо інше не встановлено договором купівлі-продажу.
Статтею 678 ЦК України передбачено правові наслідки передання товару неналежної якості. 
Покупець, якому переданий товар неналежної якості, має право, незалежно від можливості використання товару за призначенням, вимагати від продавця за своїм вибором:
1) пропорційного зменшення ціни;
2) безоплатного усунення недоліків товару в розумний строк;
3) відшкодування витрат на усунення недоліків товару.
У разі істотного порушення вимог щодо якості товару (виявлення недоліків, які не можна усунути, недоліків, усунення яких пов`язане з непропорційними витратами або затратами часу, недоліків, які виявилися неодноразово чи з`явилися знову після їх усунення) покупець має право за своїм вибором:
1) відмовитися від договору і вимагати повернення сплаченої за товар грошової суми;
2) вимагати заміни товару.
Якщо продавець товару неналежної якості не є його виготовлювачем, вимоги щодо заміни, безоплатного усунення недоліків товару і відшкодування збитків можуть бути пред`явлені до продавця або виготовлювача товару.
Положення цієї статті застосовуються, якщо інше не встановлено цим Кодексом або іншим законом.
Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
За змістом пункту 3 частини 1 статті 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.
Як вже зазначалось, у відповідності до п. 2.1. договору постачальник повинен поставити покупцеві товар, якість якого відповідає нормативно-технічним документам та характеристикам, зазначеним специфікації №1 (додаток 1) до цього договору. Підтвердженням якості та відповідності товару з боку постачальника є документи, визначені у специфікації №1 (додаток 1) до цього договору, та які надаються покупцю разом з товаром (п. 2.2 договору).
Позивачем долучено акт про фактичну якість і комплектність продукції №294 від 21.01.2026 (далі - акт), підписаний заступником начальника локомотивного депо ім. Т. Шевченка з ремонту, головним технологом локомотивного депо ім. Т. Шевченка, старшим майстром цеху ПР-3 тепловозів локомотивного депо ім. Т. Шевченка, інженером-технологом локомотивного депо ім. Т. Шевченка та представником громадськості, який запрошений для перевірки якості товару у зв`язку з неявкою представника відповідача у відповідності до вимог п.20 Інструкції про порядок приймання продукції виробничо-технічного призначення та товарів народного споживання за якістю №П-7 (том 1 а.с.17-18).
Відповідно до п. 24.1, 24.2 акту на огляд пред`явлено та фактично перевірено кільце поршневе кресл.№Д100.04.018 в кількості 100 шт.
Пунктом 24.3 акту встановлено, що підлягає заміні постачальником/виробником кільце поршневе кресл.№Д100.04.018 в кількості 100 шт.
За висновком комісії щодо причин виявлених недоліків продукції і їх усунення: кільця поршневі Д100.04.018 в кількості 100 шт виготовлені не у відповідності до креслення Д100.04.018 в частині виявлення відсутності зазору у замку кільця при перевірці їх пружності та потребують заміни постачальником ТОВ «Торговий Дім «Тепловозремсервіс» відповідно до вимог 2.7, 2.8 договору ОД/НХ-25191/НЮ від 02.04.2025 на протязі 20-ти робочих днів від дати складання акту (п.29 акту).
В матеріалах справи також міститься креслення Д100.04.018 та збільшене зображення п.9 креслення Д100.04.018 (том 1 а.с.19-20).
У відзиві на позовну заяву відповідачем не заперечується факт порушення умов договору, як в частині несвоєчасної поставки, так і в частині невідповідності товару ТУ (технічним умовам).
Зі змісту вказаного відзиву вбачається, що ТОВ «Торговий Дім «Тепловозремсервіс» не погоджується з розміром штрафних санкцій, у зв`язку з чим просило суд зменшити їх на 90%.
Як вже зазначалось, суд першої інстанції при відмові у задоволенні позову в частині стягнення штрафу за поставку неякісного товару зазначив, що відповідачем порушено двадцятиденний строк, який визначено п.6 Інструкції про порядок прийомки продукції виробничо-технічного призначення та товарів народного споживання за якістю, яка затверджена постановою Держарбітражу при Раді Міністрів СРСР від 25.04.1966 №П-7.
Заявник апеляційної скарги в свою чергу зазначає, що прийом продукції та огляд відбувся 15.01.2026, тобто в межах встановленого Інструкцією №П-7 двадцятиденного строку з дня отримання товару, натомість Інструкція №П-7 не передбачає саме складання акту в межах вищевказаного строку.
З цього приводу колегія суддів зазначає, що у п.5.2 договору сторони погодили, що контроль за якістю товару здійснюється у відповідності до умов Інструкції про порядок приймання продукції виробничо-технічного призначення та товарів народного споживання за якістю №П-7, затвердженої постановою Держарбітражу при Раді Міністрів СРСР від 25.04.1966.
Так, згідно п.1 Інструкції про порядок приймання продукції виробничо-технічного призначення та товарів народного споживання за якістю №П-7, затвердженої постановою Держарбітражу при Раді Міністрів СРСР від 25.04.1966 (зі змінами внесеними постановами Держарбітражу СРСР від 29.12.1973 № 81, від 14.11.1974 № 98, від 23.07.1975 № 115, далі – Інструкція №П-7), ця Інструкція застосовується у всіх випадках, коли стандартами, технічними умовами, основними та особливими умовами постачання або іншими обов`язковими для сторін правилами не встановлено інший порядок приймання продукції виробничо-технічного призначення та товарів народного споживання за якістю та комплектністю, а також тари під продукцією чи товарами.
Пунктом 6 Інструкції №П-7, зокрема, передбачено, що приймання продукції за якістю та комплектністю проводиться на складі одержувача у такі терміни: а) при іногородній поставці - не пізніше 20 днів, а продукції, що швидко псується - не пізніше 24 год після видачі продукції органом транспорту або надходження її на склад отримувача під час доставки продукції постачальником або при вивезенні продукції отримувачем;
Перевірка якості та комплектності продукції, що надійшла в тарі, проводиться при розкритті тари, але не пізніше зазначених вище термінів, якщо інші терміни не передбачені в договорі у зв`язку з особливостями продукції, що поставляється (товару).
Машини, обладнання, прилади та інша продукція, що надійшла в тарі і має гарантійні терміни служби або зберігання, перевіряються за якістю та комплектністю при розкритті тари, але не пізніше за встановлені гарантійні терміни.
Відповідно до пункту 20 Інструкції №П-7 у випадку неявки представника виробника (відправника) за викликом одержувача (покупця) у встановлений термін і у випадках, коли виклик представника іногороднього виробника (відправника) не є обов`язковим, перевірка якості продукції проводиться представником відповідної галузевої інспекції з якості продукції, а перевірка якості товарів – експертом бюро товарних експертиз або представником відповідної інспекції за якістю. За відсутності відповідної інспекції з якості або бюро товарних експертиз у місці знаходження одержувача (покупця), при відмові їх виділити представника або неявки його на виклик одержувача (покупця) перевірка проводиться: а) за участю компетентного представника іншого підприємства (організації), виділеного керівником або заступником керівника цього підприємства (організації), або б) за участю компетентного представника громадськості підприємства-отримувача, призначеного керівником підприємства з-поміж осіб, затверджених рішенням фабричного, заводського або місцевого комітету профспілки цього підприємства, або в) односторонньо підприємством-отримувачем, якщо виробник (відправник) дав згоду на одностороннє приймання продукції.
Листом №НХ-04/240 від 16.01.2026 позивачем направлено виклик представнику відповідача для складання акту відповідно до пункту 2.4 договору, про що надана роздруківка з програмного забезпечення позивача, згідно з п. 2.5, 2.6, 4.5 договору. Лист направлено на електронну адресу відповідача, зазначену ним у договорі. Вказаний спосіб повідомлення обумовлений умовами договору і є належним.
Згідно з актом №294 від 21.01.2026 про фактичну якість і комплектність у складі комісії брав участь представник громадськості, оскільки відповідач на виклик №НХ-04/240 від 16.01.2026 не прибув, про причини неявки не повідомив.
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що в даному випадку відповідач був належним чином повідомлений про дату, час та місце приймання товару та складання акту.
Натомість, суд апеляційної інстанції зазначає, що зі змісту вказаного листа від 16.01.2026 вбачається, зокрема, таке: «Керуючись п. 2.4. договору закупівлі від 02.04.2025 №ОД/НХ-25-191 НЮ, прошу направити представника ТОВ «Торговий дім «ТЕПЛОВОЗРЕМСЕРВІС» для прийняття участі у подальшому прийманні товару та складання акту про фактичну якість і комплектність продукції, яка відбудеться 21.01.2026 о 09 год. 00 хв. за адресою: м. Сміла, вул. Орешкова, 65, виробничий підрозділ служби локомотивного господарства Локомотивне депо ім. Т. Шевченка, контактний номер телефону (04733)52210, 53751. Представнику ТОВ «Торговий дім «ТЕПЛОВОЗРЕМСЕРВІС» необхідно мати при собі документи, що підтверджують його повноваження у прийманні товару».
У пункті 2 акту зазначені дата та час початку та закінчення приймання продукції, а саме 21.01.2026 з 10:00 до 15:00 год. Проте, у п.18 акту зазначено дату розкриття тари і упаковки – 15.01.2026.
Таким чином, прийом товару позивачем здійснювався поза межами двадцятиденного строку від дати його отримання (30.12.2025). 
Проте, колегія суддів наголошує, що згідно умов договору відповідачем поставлялись позивачу кільця поршневі. Договір між сторонами укладено за результатом проведення процедури закупівлі №UA-2025-02-18-006831-a. 
Згідно інформації, яка перебуває у відкритому доступу на платформі «Prozzoro» за посиланням https://www.dzo.com.ua/tenders/580df187e82048b38c5566e5d84cac7e вбачається, що предметом даного договору є: запасні частини до тепловозів 2ТЕ (кільце поршневе) (кресл. №Д100.04.018)4 класифікація за ДК 021:2015 (CPV); 34631000-9 - частини локомотивів чи рухомого складу.
Згідно Національного класифікатору «Єдиний закупівельний словник» (ДК 021:2015), який є офіційним державним класифікатором, призначений для стандартизації опису предметів закупівель (товарів, робіт і послуг), вбачається що товар з кодом 34631000-9 (частини локомотивів чи рухомого складу) входить до групи залізничного обладнання (34000000-7 транспортне обладнання та допоміжне приладдя до нього).
Таким чином, в даному випадку відповідачем поставлялось залізничне обладнання в тарі та упаковці постачальника.
Як вже зазначалось, п. 6 Інструкції №П-7 передбачено, що машини, обладнання, прилади та інша продукція, що надійшла в тарі і має гарантійні терміни служби або зберігання, перевіряються за якістю та комплектністю при розкритті тари, але не пізніше за встановлені гарантійні терміни.
Специфікацією №1, яка є додатком до договору, передбачено два види гарантійних строків для обладнання, яке поставлялось, а саме: гарантійний строк експлуатації - не менше 24 місяців з дати введення в експлуатацію; гарантійний строк зберігання або гарантійний строк придатності – не менше 12 місяців з дати отримання кінцевим споживачем.
Враховуючи особливості товару, який поставлявся за договором, та гарантійні строки, встановлені специфікацією до даного товару, при дотриманні строку перевірки його якості слід застосовувати вказані положення абзацу четвертого п. 6 Інструкції №П-7.
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що позивачем не порушено строки та порядок приймання товару (обладнання) за якістю.
Судом апеляційної інстанції перевірено розмір нарахованої позивачем до стягнення з відповідача неустойки за поставку товару неналежної якості, та встановлено, що розрахунок здійснено арифметично правильно, що свідчить про обґрунтованість вимоги позивача про стягнення з відповідача штрафу у розмірі 25416,00 грн (1270,80 грн (вартість 1 шт поставленого товару) х100 (загальна кількість поставленого товару), всього 127080,00 грн х 20% (розмір штрафу передбаченого договором за поставку товару неналежної якості).
При цьому колегія суддів враховує, що відповідно до частини 3 статті 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.
Добросовісність є не тільки однією з основоположних засад цивільного законодавства, а також імперативним принципом щодо дій усіх учасників цивільних правовідносин (пункт 6 частини першої статті 3 ЦК України). Добросовісність - це відповідність дій учасників цивільних правовідносин певному стандарту поведінки, який характеризується чесністю, відкритістю, повагою інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення. Тобто цивільний оборот ґрунтується на презумпції добросовісності та чесності учасників цивільних відносин, які вправі розраховувати саме на таку поведінку інших учасників, що відповідатиме зазначеним критеріям та уявленням про честь і совість.
Такий висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 07.09.2022 у справі №910/16579/20.
Отже, застосування неустойки має здійснюватися із дотриманням принципу розумності, добросовісності та справедливості.
Відповідно до правової позиції, викладеної в постанові Верховного Суду у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 19.01.2024 у справі №911/2269/22, неустойка має на меті, насамперед, стимулювати боржника до виконання основного грошового зобов`язання та не може становити непомірний тягар для споживача і бути джерелом отримання невиправданих додаткових прибутків для кредитора. Таку правову позицію викладено в Рішенні Конституційного Суду України від 11.07.2013 №7-рп/2013. Аналогічні висновки наведені у постанові Верховного Суду від 04.02.2020 у справі №918/116/19.
Для того щоб неустойка не набула ознак каральної санкції діє правило частини 3 статті 551 ЦК України про те, що суд вправі зменшити розмір неустойки, якщо він є завеликим порівняно зі збитками, які розумно можна було б передбачити.
У цих висновках суд звертається до правової позиції Великої Палати Верховного Суду, викладеної в постанові від 18.04.2023 у справі № 199/3152/20 (Провадження № 14-224цс21) з посиланням на висновки в постановах Великої Палати Верховного Суду від 18.03.2020 у справі № 902/417/18, (провадження № 12-79гс19) (пункт 8.24) та від 28.06.2019 у справі № 761/9584/15-ц, (провадження № 14-623цс18) (пункт 85).
Завданням неустойки як способу забезпечення виконання зобов`язання та як міри відповідальності є одночасно забезпечення дисципліни боржника стосовно виконання зобов`язання (спонукання до належного виконання зобов`язання) та захист майнових прав та інтересів кредитора у разі порушення зобов`язання шляхом компенсації можливих втрат, у тому числі, у вигляді недосягнення очікуваних результатів господарської діяльності внаслідок порушення зобов`язання (п. 7.10 постанови Верховного Суду у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 19.01.2024 у справі №911/2269/22).
Разом з тим, за наявності клопотання відповідача про зменшення неустойки, відповідно до вимог статті 551 ЦК України суд повинен встановити, яким чином співвідносяться розмір неустойки та розмір збитків кредитора, спричинених неналежним виконанням зобов`язання боржником, та чи не є розмір неустойки значно (надмірно) великим у порівнянні з розміром збитків кредитора. Тобто, визначення розміру збитків позивача, як кредитора у спірних правовідносинах, внаслідок прострочення виконання відповідачем зобов`язань за договором, має значення для справи та підлягає встановленню судом належними засобами доказування в порядку, визначеному ГПК України.
Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом (частина 3 статті 13 ГПК України).
Зменшення розміру заявленої до стягнення неустойки є правом суду, а за відсутності у законі переліку таких виняткових обставин (частина 3 статті 551 ЦК України) господарський суд, оцінивши надані сторонами докази та обставини справи у їх сукупності, на власний розсуд вирішує питання про наявність або відсутність у кожному конкретному випадку обставин, за яких можливе зменшення неустойки (відповідна правова позиція викладена, зокрема, в постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.10.2024 по справі №911/952/22).
Колегія суддів наголошує, що позивачем не оскаржується рішення суду першої інстанції в частині зменшення на 50% неустойки (штрафу, пені). У зв`язку з цим, суд апеляційної інстанції враховуючи положення ч. 3 ст. 551 ЦК України, а також дискреційний характер визначення судом розміру неустойки, до якого суд її зменшує, також вбачає підстави щодо можливості зменшення на 50% заявленої до стягнення суми штрафу за поставку товару неналежної якості з 25416,00 грн до 12708,00 грн.
Згідно зі ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.
Відповідно до ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Відповідно до положень ч.1 ст. 277 ГПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
На підставі викладеного, колегія суддів дійшла висновку про часткове задоволення апеляційної скарги та зміну рішення суду першої інстанції.
Відповідно до ст.129 ГПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Статтею 282 ГПК України передбачено, що постанова суду апеляційної інстанції складається, зокрема, з резолютивної частини із зазначенням нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції, - у випадку скасування або зміни судового рішення; розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.
За зверненням із позовом до суду першої інстанції про стягнення 92514,24 грн підлягав сплаті судовий збір у розмірі 2662,40 грн (з урахуванням понижуючого коефіцієнту 0,8). 
За зверненням з апеляційної скаргою з часткового оскарження рішення у сумі 25416,00 грн підлягав сплаті судовий збір у розмірі 3993,60 грн (з урахуванням понижуючого коефіцієнту 0,8). 
Судова колегія зазначає, що судовий збір в разі зменшення судом розміру пені покладається на відповідача повністю, без урахування зменшення такого розміру. Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду у складі Касаційного господарського суду від 05.04.2023 у справі №910/18718/21, від 03.04.2018 у справі №902/339/16, від 10.03.2021 у справі №904/5702/19, від 14.06.2022 у справі №905/2135/19.
Отже, щодо розподілу судових витрат, понесених позивачем в суді першої та апеляційної інстанції, колегія суддів зазначає, що сума сплаченого судового збору за подання позову у розмірі 2662,40 грн та апеляційної скарги у розмірі 3993,60 грн підлягає стягненню з ТОВ «Торговий Дім «Тепловозремсервіс» на користь АТ «Українська залізниця».
Керуючись статтями 269, 270, 277, 281 - 284 ГПК України,

ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Акціонерного товариство «Українська залізниця» задовольнити частково.
Рішення Господарського суду Харківської області від 04.05.2026 у справі №922/656/26 змінити, виклавши другий абзац його резолютивної частини в такій редакції: 
«Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий Дім «Тепловозремсервіс» (Україна, 61010, Харківська обл., місто Харків, вул. Основ`янська, будинок 55; код ЄДРПОУ: 45114146) на користь Акціонерного товариство «Українська залізниця» (Україна, 03150, місто Київ, вулиця Єжи Ґедройця, будинок 5; код ЄДРПОУ: 40075815) штраф за несвоєчасну поставку товару у розмірі 22874,40 грн, пеню у розмірі 10674,72 грн, штраф за поставку товару неналежної якості у розмірі 12708,00 грн та судові витрати у сумі 2662,40 грн».
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий Дім «Тепловозремсервіс» (Україна, 61010, Харківська обл., місто Харків, вул. Основ`янська, будинок 55; код ЄДРПОУ: 45114146) на користь Акціонерного товариство «Українська залізниця» (Україна, 03150, місто Київ, вулиця Єжи Ґедройця, будинок 5; код ЄДРПОУ: 40075815) судовий збір сплачений за подання апеляційної скарги у розмірі 3993,60 грн.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення. Порядок і строки оскарження передбачені статтями 286 - 289 Господарського процесуального кодексу України.
Повна постанова складена 06.07.2026.

Головуючий суддя О.О. Крестьянінов

Суддя П.В. Демідова 

Суддя Н.О. Мартюхіна