Справа138/1121/26
Провадження2/153/439/26-ц

Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"02" червня 2026 р. м.Ямпіль 

у залі судових засідань у приміщенні Ямпільського районного суду Вінницької області у місті Ямпіль Могилів-Подільського району Вінницької області
Ямпільський районний суд Вінницької області
у складі головуючого судді Гаврилюк Т В.
за участю секретаря судового засідання Шарко Л.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу №138/1121/26 за позовом Акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,
В С Т А Н О В И В :
07 травня 2026 2026 року за вхід.№3661 до Ямпільського районного суду Вінницької області надійшла цивільна справа №138/1121/26 за позовом Акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.
Ухвалою Ямпільського районного суду Вінницької області від 08 травня 2026 року прийнято до свого провадження та відкрито спрощене позовне провадження у цивільній справі з повідомленням, однак без виклику сторін.
АТ «Універсал Банк» звернулося до суду із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, в якому просить стягнути із відповідача на користь АТ «Універсал Банк» заборгованість за Договором про надання банківських послуг «Мonobank» від 21.01.2024 у розмірі 31371,02 грн. та понесені судові витрати. На обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що в жовтні 2017 року АТ «Універсал Банк» запустив новий проект «Мonobank», в рамках якого відкриваються поточні рахунки клієнтам (фізичним особам), спеціальним платіжним засобом яких є платіжні картки monobank. Після перевірки кредитної історії на платіжних картках monobank за заявою клієнтів встановлюється кредитний ліміт. Особливістю проекту monobank є те, що банківське обслуговування здійснюється дистанційно без відділень. Попередня ідентифікація відбувається за допомогою завантаження копії паспорта та РНОКПП в мобільний додаток, а видача платіжної картки після верифікації фізичної особи здійснюється або у точці видачі, або спеціалістом банку, що виїжджає за адресою, зазначеною клієнтом. Разом із встановленням на платіжній картці кредитного ліміту надається послуга переведення витрати у розстрочку. За рахунок здійснення зазначеної операції стає доступним попередньо використаний кредитний ліміт. Умови обслуговування рахунків фізичної особи в АТ «Універсал Банк» опубліковані на офіційному сайті банку та постійно доступні для ознайомлення за посиланням https://www.monobank.ua/terms. 21.01.2024 між АТ «Універсал Банк» та ОСОБА_1 підписано анкету-заяву до договору про надання банківських послуг, встановивши мобільний додаток monobank, отримала розрахункову карту № НОМЕР_1 та відкрила розрахунковий рахунок № НОМЕР_2 . ОСОБА_1 своїм електронним підписом повністю та безумовно прийняла пропозицію банку та погоджується з тим, що анкета-заява, умови, тарифи, таблиця обчислення вартості кредиту та паспорт споживчого кредиту є невід`ємною частиною до договору про надання банківських послуг. Банк свої зобов`язання за договором про надання банківських послуг виконав у повному обсязі, встановивши ліміт використання кредиту. Після підписання заяви, відповідач взяла на себе зобов`язання оплачувати послуги банку, що виникають у результаті використання платіжних карток, згідно тарифів. Однак, не дивлячись на взяті на себе зобов`язання, відповідач не дотримується даних умов, а саме не здійснює повернення кредиту у терміни та на умовах, визначених умовами та правилами, а також тарифами. У зв`язку із порушенням умов договору про надання банківських послуг від 21.01.2024 зі сторони ОСОБА_1 перед АТ «Універсал Банк» виникла заборгованість у сумі 31371,02 грн., яка складається із загального залишку заборгованості за наданим кредитом – 30317,39 грн. та заборгованості за пенею – 1053,63 грн.. На даний час відповідач продовжує ухилятися від виконання своїх зобов`язань зі сплати щомісячного мінімального платежу за Договором, що є порушенням законних прав та інтересів позивача, тому, позивач змушений звернутися до суду із даним позовом.
Сторони у судове засідання не з`явилися, так як не викликалися. Про проведення судового засідання повідомлялися належним чином рекомендованими повідомленнями. Представник позивача в проханій частині позовної заяви просив справу розглянути у відсутність представника позивача. Відповідач ОСОБА_1 відзив на позовну заяву не подала, хоча про розгляд справи була повідомлена належним чином рекомендованим повідомленням вих..№R067166831552, (а.с.151-152 Т.№2), яке повернулося із відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою», що відповідно постанови КЦС ВС від 10.05.2023 №755/17944/18 (61-185св23) вважається належним повідомленням сторони про дату судового розгляду. 
У зв`язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України.
Заяви, клопотання: заява позивача щодо розгляду справи за їх відсутності (а.с.6 на зворотній стороні Т.№1).
Інші процесуальні дії у справі: направлення справи за підсудністю (а.с.285 Т.№1), відкриття провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження (а.с.4-6 Т.№2), про що постановлено ухвали окремими процесуальними документами.
Судом встановлені такі обставини та визначені відповідно до них правовідносини:
Із досліджених судом письмових доказів: анкети-заяви до Договору про надання банківських послуг (а.с.7 Т.№2), паспорта споживчого кредиту (а.с.8-10 Т.№2), виписки/особового рахунку з 21.01.2024 по 06.02.2026 (а.с.11-38 Т.№2), форми підтвердження електронного документу (а.с.39-40 Т.№2), розрахунку заборгованості за договором станом на 06.02.2026 (а.с.41-43 Т.№2), Умов і правил обслуговування в АТ «Універсал Банк» при наданні банківських послуг щодо продуктів, monobank | Universal Bank (а.с.44-138 Т.№2), копії паспорта відповідача (а.с.139 Т.№2) судом встановлено, що між АТ «Універсал Банк» та ОСОБА_2 було підписано Анкету-заяву до договору про надання банківських послуг, згідно якого банк зобов`язувався та надав відповідачеві кредитні кошти, а відповідач зобов`язався повернути надані кошти та відсотки за користування кредитом, однак свого зобов`язання за договором не виконала в повному обсязі, внаслідок чого утворилась заборгованість за наданим кредитом у сумі 31371,02 грн., з яких: 30317,39 загальний залишок заборгованості за наданим кредитом; 1053,63 грн. заборгованість за пенею.
Дослідивши усі докази в їх сукупності, та беручи до уваги документально підтверджені доводи позивача, суд вважає встановленим, що між сторонами виникли спірні договірні цивільні правовідносини, за якими відповідачу надано грошові кошти (кредит) у розмірі та на умовах, встановлених договором, відповідач зобов`язався повернути кредит та проценти за користування кредитом, однак свої зобов`язання не виконав.
Дослідивши письмові докази у справі, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного:
Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Згідно з ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором.
Позичальник згідно з ч.1 ст.1049 ЦК України зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, стаття 1050 ЦК України зобов`язує його сплатити грошову суму відповідно до ст.625 ЦК України. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 ЦК України.
Відповідно до ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору.
Відповідно до ст.527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Кожна із сторін у зобов`язанні має право вимагати доказів того, що обов`язок виконується належним боржником або виконання приймається належним кредитором чи уповноваженою на це особою, і несе ризик наслідків непред`явлення такої вимоги.
Відповідно до ст.530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Відповідно до ч.1 ст.623 ЦК України боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки.
Відповідно до п.3 ч.1 ст.611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки.
Статтею 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Судом встановлено, що договір укладався між сторонами в електронній формі. Електронні правочини оформлюються шляхом фіксації волі сторін та його змісту. Така фіксація здійснюється за допомогою складання документу, який відтворює волю сторін. На відміну від традиційної письмової форми правочину воля сторін електронного правочину втілюється в електронному документі.
Статтею 3 Закону України «Про електронну комерцію» від 03.09.2015 №675-УІІІ визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Відповідно до частини першої ст.5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» №851-ІУ від 22.05.2003, електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа.
Згідно ч.ч.1, 2 ст.6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» для ідентифікації автора електронного документа може використовуватися електронний підпис. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа.
Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п.6 ч.1 ст.3 Закону України «Про електронну комерцію»).
Порядок укладення електронного договору визначений ст.11 Закону України «Про електронну комерцію», згідно якої пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття.
Також, приписами ст.12 цього Закону, передбачено поняття «підпис у сфері електронної комерції». Так, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Судом встановлено, що після підписання Анкети-заяви до Договору про надання банківських послуг від 21.01.2024 та встановивши мобільний додаток «monobank», відповідач взяла на себе зобов`язання оплачувати послуги, що виникають в результаті використання кредитних коштів, згідно тарифів, а також сплатити нараховані відсотки та тіло кредиту.
З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що між сторонами в установленому законом порядку був укладений Договір надання коштів у кредит в електронній формі, на підставі якого між ними виникли відповідні кредитні правовідносини.
Щодо стягнення з відповідача на користь позивача пені/неустойки, то суд приходить до наступного:
Відповідно до пункту 18 Прикінцевих та Перехідних положень Цивільного кодексу України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцяти денний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної ст.625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Оскільки, ОСОБА_2 підписала Анкету-заяву до Договору про надання банківських послуг від 21.01.2024 з ТОВ «УНІВЕРСАЛ БАНК», тобто у період дії в Україні воєнного стану, дія якого продовжена, то відповідно до п.18 Прикінцевих та Перехідних положень Цивільного кодексу України пеня/неустойка у сумі 1053,63 грн. не підлягає стягненню з відповідача.
З огляду на викладене, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог, а саме - стягненню з відповідача на користь ТОВ «УНІВЕРСАЛ БАНК» заборгованості у сумі 30317,39 грн., яка складається із заборгованості за наданим кредитом 30317,39 грн.
Відповідно ч.1, 2 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Проте, так як позов задоволено частково, тому суд приходить до висновку про розподіл судових витрат відповідно до п.3 ч.2 ст.141 ЦПК України, шляхом стягнення з відповідача на користь позивача судові витрати по оплаті судового збору, виходячи з принципу пропорційності до задоволених позовних вимог у сумі 2572,98 грн.
Керуючись ст.ст.12, 13, 81, 141, 247, 258, 259, 263, 264, 265, 268, 274, 275, 279, 351, 352, 353, 354, 355 ЦПК України і на підставі ст.ст.15, 16, 526, 527, 530, 610, 612, 634, 1048-1050, 1052, 1054, 1055, 1056-1 ЦК України, ст.6 Конвенції про захист прав та основоположних свобод, ст.11 Закону України «Про електронну комерцію», суд
У Х В А Л И В :
Позов Акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості – задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованої по АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 , на користь Акціонерного товариства «Універсал Банк» (місце знаходження: 04082 місто Київ вулиця Оленівська,23, код ЄДРПОУ 21133352) заборгованість за Договором про надання банківських послуг «Monobank» від 21.01.2024 у сумі 30317,39 грн., а також понесені судові витрати по оплаті судового збору у сумі 2572,98 грн., а всього 32890 (тридцять дві тисячі вісімсот дев`яносто) гривень 37 копійок.
В іншій частині заявлених позовних вимог - відмовити.
Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Вінницького апеляційного суду шляхом подачі в тридцяти денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Головуючий Т. В. Гаврилюк