ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Справа № 607/23683/25	Головуючий у 1-й інстанції Гуменний П.П. 	
Провадження № 33/817/220/26 	Доповідач - Ваврів І.З.	
Категорія - ч.6 ст.481 МКУ 	  	

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 травня 2026 р. 
Суддя Тернопільського апеляційного суду Ваврів І.З. 
з участю:
- захисника особи щодо якої складено протокол про порушення митних правил, ОСОБА_1 , адвоката Казачука І.В.
- представника Тернопільської митниці Процишин Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в режимі відеоконференцзв`язку, матеріали про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою Тернопільської митниці на постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 19 березня 2026 року, 
в с т а н о в и в:
Постановою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 19 березня 2026 року ОСОБА_1 звільнено від адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 6 ст. 481 МК України, на підставі п. 9-49 Розділу XXI «Прикінцевих та перехідних положень» Митного кодексу України тазакрито провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 6 ст. 481 МК України.
Відповідно до протоколу про порушення митних правил №0065/UA403000/2025 від 30 жовтня 2025 року, який був предметом розгляду суду першої інстанції, на адресу Тернопільської митниці надійшов лист Головного управління патрульної поліції Тернопільській області від 11.07.2025 р. № 7099/41/33/01-2025 (вх. № 6316/8.5/7.25-20 від 21.07.2025), згідно якого патрульними зафіксовано дорожньо-транспортні пригоди та складено адміністративні матеріали за участі транспортних засобів з іноземною реєстрацією, зокрема адміністративне правопорушення здійснене під час керування транспортним засобом марки «VOLKSWAGEN» модель «SHARAN», кузов « НОМЕР_1 », реєстраційний номер НОМЕР_2 .
Згідно АСМО Інспектор транспортний засіб марки «VOLKSWAGEN» модель «SHARAN» кузов « НОМЕР_1 » ввезено на митну територію України 29.12.2021 через пункт пропуску «Рава-Руська - Хребенне» в зоні діяльності Львівської митниці, громадянином України ОСОБА_1 в митному режимі «Тимчасове ввезення до 60 днів» з метою особистого користування.
Згідно обліків, що містяться у базах даних Держмитслужби та АСМО «Інспектор», станом на 30.10.2025, вказаний транспортний засіб не вивезено за межі митної території України в установлений законодавством термін, інших фактів перетину державного кордону вказаним транспортним засобом (після ввезення 29.12.2021), також фактів поміщення в інший митний режим, станом на 30.10.2025 (дата складання даного протоколу про порушення митних правил) не встановлено.
Згідно модуля «Заяви підприємств та осіб» АСМО «Інспектор», громадянин ОСОБА_1 до митних органів України із заявою щодо продовження терміну тимчасового ввезення не звертався.
Зазначені дії Тернопільською митницею кваліфіковано за ознаками порушення митних правил, передбаченого частиною 6 статті 481 Митного кодексу Україн, а саме: перевищення строку тимчасового ввезення транспортних засобів особистого користування на митну територію України більше ніж на тридцять діб, 
Закриваючи провадження у справі, місцевий суд виходив з того, що вказаний вище транспортний засіб не вивезений ОСОБА_1 у встановлений термін у зв`язку з форс-мажорними обставинами (обставинами непереборної сили), а надалі, зазначений автомобіль добровільно (без попереднього або наступного відшкодування вартості) передано військовослужбовцю Збройних Сил України військової частини НОМЕР_3 для використання під час здійснення заходів, необхідних для забезпечення оборони України, безпеки населення та захисту інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, який використовується нею станом на сьогодні, що узгоджуються з положеннями п.9-49 Розділу XXI «Прикінцевих та перехідних положень» МК України. 

В апеляційній скарзі представник Тернопільської митниці із оскаржуваним рішенням суду першої інстанції не погоджується і вважає, що викладенні в оскаржуваному рішенні висновки є помилковими та такими, що не відповідають матеріалам справи, а також нормам матеріального та процесуального права.
В обґрунтування своїх доводів зазначає, що ОСОБА_1 перевищив встановлений статтею 380 МК України строк тимчасового ввезення транспортного засобу особистого користування марки «VOLKSWAGEN» модель «SHARAN» кузов « НОМЕР_1 » на митну територію України більше ніж на тридцять діб, тобто вчинив порушення митних правил, передбачене ч.6 ст.481 МК України.
Апелянт вважає безпідставними твердження суду про застосування п.9-49 Розділу XXI «Прикінцевих та перехідних положень» МК України, на підставі якого суд закрив провадження у справі, оскільки особа, яка ввезла транспортний засіб на митну територію України, до моменту виявлення правопорушення не вчиняла жодних дій, спрямованих на дотримання вимог митного законодавства, зокрема не здійснювала спроб перетину митного кордону України з метою вивезення транспортного засобу, не зверталася до митних органів із заявою щодо продовження строку тимчасового ввезення або зміни митного режиму, а також не надала жодних належних та допустимих доказів на підтвердження вчинення таких дій, що свідчать про її бездіяльність.
Стверджує, що посилання суду на сертифікат №4600-25-023 Львівської торгово промислової палати, яким ОСОБА_1 засвідчено форс мажорні обставини з 27.02.2022 по 06.02.2025 щодо вивезення тимчасово ввезеного транспортного засобу є безпідставним та таким, що не відповідає вимогам належності і допустимості доказів, оскільки зазначений сертифікат не є достатнім доказом існування обставин, які об`єктивно унеможливлювали виконання обов`язку, а відтак не може бути покладений в основу судового рішення.
Вказує, що саме по собі включення до переліку форс-мажорних обставин такої обставини як воєнний стан, не свідчить про те, що із запровадженням його, особа автоматично звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання про зворотне вивезення транспортного засобу. В даному випадку необхідно довести причинно-наслідковий зв`язок між зобов`язанням, яке не може бути виконаним, та обставинами, на які особа посилається як на підставу неможливості виконати таке зобов`язання.
Також зазначає, що посилання сторони захисту на те, що ОСОБА_1 нібито намагався виїхати за межі митної території України під час введення на території України воєнного стану, однак не зміг цього зробити, є необґрунтованими та такими, що не підтверджені належними і допустимими доказами, а відтак не можуть бути прийняті судом до уваги. 
Вказує, що з матеріалів справи вбачається, що ні Тернопільській митниці, ні суду першої інстанції ОСОБА_1 не надав жодних доказів того, що намагався виконати взяте на себе зобов`язання, але не зміг це зробити із незалежних від нього причин. Також, ОСОБА_1 не надав доказів, які б підтверджували настання обставин непереборної сили, неможливості звернення до митних органів із заявою про продовження строку перебування транспортного засобу на митній території України, неможливості виїзду за кордон у зв`язку із військовою агресією російської федерації проти України, зокрема, документів, які б вказували на те, що він є військово-зобов`язаною особою, підлягає мобілізації, був призваний до лав Збройних сил України та проходив військову службу і т. ін.
Звертає увагу суду, що у відповіді на запит військова частина НОМЕР_3 повідомила, що приймання-передачі транспортного засобу VOLKSWAGEN SHARAN, номер кузова НОМЕР_1 , 2011 р.в. відбулася між фізичними особами ОСОБА_1 та ОСОБА_2 без участі військової частини НОМЕР_3 , а відтак у військові частині відсутні документи на підтвердження такої факту передачі і з цієї ж підстави взяття на облік військової частини вказаного у запиті транспортного засобу не здійснювалося.
Також апелянт ставить під сумнів доводи ОСОБА_1 щодо нібито передачі транспортного засобу своїй дружині 07 лютого 2025 року, оскільки з листа Головного управління патрульної поліції у Тернопільській області від 11 липня 2025 року №7099/41/33/01-2025, вбачається, що саме 07 лютого 2025 року відносно ОСОБА_1 було складено протокол про адміністративне правопорушення на території Тернопільської області, у селищі Озерна. При цьому зазначається, що місцем постійного проживання останнього є Дніпропетровська область, м. Жовті Води, що, на думку апелянта, свідчить про фізичну неможливість здійснення передачі транспортного засобу у той самий день.
З урахуванням викладеного, доводи особи щодо передачі транспортного засобу у зазначений період є сумнівними, не підтверджені належними та допустимими доказами та не спростовують встановленого факту вчинення нею правопорушення, передбаченого частиною шостою статті 481 Митного кодексу України, зокрема - перевищення строку тимчасового ввезення та невиконання обов`язків, покладених митним законодавством. Водночас, висновки суду першої інстанції не відповідають фактичним обставинам справи та є передчасними і необґрунтованими. У зв`язку з цим наявні правові підстави для скасування рішення суду першої інстанції та задоволення апеляційної скарги.
Просить скасувати постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 19 березня 2026 року щодо ОСОБА_1 та винести нову постанову, якою притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.6 ст.481 МК України та накласти на нього адміністративне стягнення в межах санкції статті.

Заслухавши пояснення представника Тернопільської митниці Процишин Н.В., яка підтримала подану апеляційну скаргу і, з наведених у ній мотивів, просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою ОСОБА_1 визнати винним та притягнути до адміністративної відповідальності за ч.6 ст.481 МК України; захисника ОСОБА_1 адвоката Казачука І.В., який рішення суду першої інстанції вважає законним та обґрунтованим і тому просить залишити його без зміни та відмовити у задоволенні апеляційної скарги; дослідивши матеріали провадження та доводи апеляційної скарги, приходжу до наступного висновку. 

Аналіз матеріалів справи та безпосередньо рішення місцевого суду, яке оскаржується апелянтом, дає підстави для висновку, що суд, розглядаючи дану справу, дотримався положень статей 245, 280 КУпАП, відповідно до яких провадження у справах про адміністративні правопорушення має забезпечувати повне, всебічне й об`єктивне з`ясування всіх обставин справи, що сприяє постановленню законного та обґрунтованого рішення, яке виключало б його двозначне тлумачення і сумніви щодо доведеності вини певної особи в учиненні адміністративного правопорушення. 
Відповідно до ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Відповідно до ч.1 ст.487 МК України, провадження у справах про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним, - відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення. 
Частиною 1 ст. 7 КУпАП визначено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше, як на підставах і в порядку, встановлених законом.
Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП України, при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно зі ст. 458 МК України порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх органам доходів і зборів для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на органи доходів і зборів цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.
Відповідно до ст. 486 МК України завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню порушень митних правил, та запобігання таким правопорушенням.
Частиною 6 статті 481 МК України, порушення якої інкриміновано ОСОБА_1 , передбачена відповідальність за перевищення строку тимчасового ввезення транспортних засобів особистого користування та транспортних засобів комерційного призначення на митну територію України більше ніж на тридцять діб, а так само втрата цих транспортних засобів, у тому числі їх розкомплектування.  
Згідно ст.103 МК України тимчасове ввезення - це митний режим, відповідно до якого іноземні товари, транспортні засоби комерційного призначення ввозяться для конкретних цілей на митну територію України з умовним повним або частковим звільненням від оподаткування митними платежами та без застосування заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності і підлягають реекспорту до завершення встановленого строку без будь-яких змін, за винятком звичайного зносу в результаті їх використання. 
Відповідно до ч.6 ст.380 МК України передбачено, що тимчасово ввезені транспортні засоби особистого користування повинні бути вивезені за межі митної території України з дотриманням строків, установлених відповідно до вимог цього Кодексу, або поміщені у митні режими відмови на користь держави, знищення або руйнування чи можуть бути оформлені для вільного обігу на митній території України за умови сплати митних платежів, які відповідно до закону підлягають сплаті при імпорті таких транспортних засобів. 

Як слідує з матеріалів провадження та встановлено судом першої інстанції, 29.12.2022 року через пункт пропуску «Рава-Руська - Хребенне» в зоні діяльності Львівської митниці ОСОБА_1 в митному режимі «Тимчасове ввезення до 60 днів» з метою особистого користування ввезено транспортний засіб марки «VOLKSWAGEN» модель «SHARAN» кузов « НОМЕР_1 ».
У визначений законом термін вказаний вище транспортний засіб не був вивезені за межі митної території України і вказана обставина апелянтом не заперечується.
Поряд з цим, до матеріалів справи долучено копію листа військової частини НОМЕР_3 від 10.03.2026 № 2496/2642, відповідно до якого командир військової частини інформує Тернопільську митницю про те, що військовослужбовець військової частини НОМЕР_3 діловод служби авіації та протиповітряної оборони озброєння логістики старший солдат ОСОБА_2 07.02.2025 добровільно (без попереднього або наступного відшкодування вартості) отримала від фізичної особи ОСОБА_1 транспортний засіб VOLKSWAGEN SHARAN, номер кузова: НОМЕР_1 , 2011 року випуску, для використання під час здійснення заходів, необхідних для забезпечення оборони України, безпеки населення та захисту інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, який використовується нею станом на сьогодні. (а. с.107-108)

Вказана вище інформація підтверджується також повідомленням командира військової частини НОМЕР_3 (вих. № 2496/7834 від 19.12.2025 р.), яке стороною захисту долучено до матеріалів провадження. (а. с.53)
Факт перебування на військовій службі солдата ОСОБА_2 підтверджено довідкою від 15.12.2025 р. № 2496/1/16/2604 за підписом начальника штабу-заступника командира військової частини НОМЕР_3 . (а. с.52)

Апеляційний суд звертає увагу, що 25.03.2025 р. Верховна Рада України ухвалила Закон України «Про внесення змін до Митного кодексу України та інших законів України щодо деяких питань адміністративної відповідальності за порушення митних правил, уточнення порядку виконання окремих митних процедур та усунення термінологічних неузгодженостей» №4323-IX, що введений в дію 04.07.2025.
Вказаним Законом Розділ XXI «Прикінцеві та перехідні положення» Митного кодексу України доповнено пунктом 9-49 такого змісту: «Особа звільняється від адміністративної відповідальності за вчинення порушень митних правил, передбачених частиною четвертою статті 469, статтями 470, 481 і 485 цього Кодексу, у разі добровільної (без попереднього або наступного відшкодування вартості) передачі Збройним Силам України, добровольчим формуванням територіальних громад, Національній гвардії України, Службі безпеки України, Службі зовнішньої розвідки України, Державній прикордонній службі України, Міністерству внутрішніх справ України, іншим утвореним відповідно до законів України військовим формуванням, їх з`єднанням, військовим частинам, підрозділам, а також військовослужбовцям для використання під час здійснення заходів, необхідних для забезпечення оборони України, безпеки населення та захисту інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, транспортних засобів особистого користування, ввезених на митну територію України в період з 24 лютого 2022 року до 1 квітня 2024 року в митних режимах транзиту або тимчасового ввезення, а також транспортних засобів особистого користування, ввезених на митну територію України в митних режимах транзиту або тимчасового ввезення до 24 лютого 2022 року, у разі їх перебування станом на 24 лютого 2022 року на митній території України без порушення строків та умов митних режимів транзиту або тимчасового ввезення, за умови документального підтвердження факту такої передачі». 
Отже, положеннями пункту 9-49 Розділ XXI «Прикінцеві та перехідні положення» Митного кодексу України передбачено спеціальну підставу звільнення від адміністративної відповідальності передбаченої статтею 481 Митного кодексу України, у разі дотримання ряду умов, визначених вказаною правовою нормою, а саме:
- добровільна (без попереднього або наступного відшкодування вартості) передача Збройним Силам України, добровольчим формуванням територіальних громад, Національній гвардії України, Службі безпеки України, Службі зовнішньої розвідки України, Державній прикордонній службі України, Міністерству внутрішніх справ України, іншим утвореним відповідно до законів України військовим формуванням, їх з`єднанням, військовим частинам, підрозділам, а також військовослужбовцям для використання під час здійснення заходів, необхідних для забезпечення оборони України, безпеки населення та захисту інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України транспортних засобів особистого користування;
-  такі транспортні засоби повинні бути ввезені на митну територію України в період з 24 лютого 2022 року до 1 квітня 2024 року в митних режимах транзиту або тимчасового ввезення, а також транспортні засоби особистого користування, ввезені на митну територію України в митних режимах транзиту або тимчасового ввезення до 24 лютого 2022 року; 
-  перебування таких транспортних засобів станом на 24 лютого 2022 року на митній території України без порушення строків та умов митних режимів транзиту або тимчасового ввезення; 
-   документальне підтвердження факту такої передачі транспортного засобу одному із суб`єктів, зазначених у п.9-49 Розділ XXI «Прикінцеві та перехідні положення» МК України.

Як встановлено судом першої інстанції транспортний засіб «VOLKSWAGEN» модель «SHARAN» кузов « НОМЕР_1 » ввезений на митну територію України 29 грудня 2021 року, тобто до 24 лютого 2024 року.
Станом на 24 лютого 2024 року вказаний транспортний засіб перебував на митній території України без порушення строків та умов митних режимів транзиту або тимчасового ввезення, оскільки ввезений ОСОБА_1 в митному режимі “Тимчасове ввезення” до 60 днів.
Факт добровільної (без попереднього або наступного відшкодування вартості) передачі транспортного засобу «VOLKSWAGEN» модель «SHARAN» кузов « НОМЕР_1 » військовослужбовцю для використання під час здійснення заходів, необхідних для забезпечення оборони України, безпеки населення та захисту інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України засвідчено вказаним вище повідомленням командира військової частини НОМЕР_3 .
Таким чином, ОСОБА_1 дотримано усі необхідні вимоги, визначені приписами п.9-49 Розділу XXI «Прикінцеві та перехідні положення» МК України, які дають підстави для звільнення від адміністративної відповідальності за вчинення порушень митних правил, передбачених, в тому числі статтею 481 цього Кодексу.

Окрім того, сертифікатом №4600-25-0233 Львівською торгово-промисловою палатою засвідчено форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) ОСОБА_1 з 27 лютого 2022 р. по 06 лютого 2025 р. щодо обов`язку вивезення тимчасово ввезеного транспортного засобу особистого користування «VOLKSWAGEN SHARAN», кузов « НОМЕР_1 » у встановлений законодавством термін до 27 лютого 2025 р. перед Львівською митницею Державної митної служби України.(а. с.57) 
Твердження апелянта про те, що ОСОБА_1 не надав доказів, які б підтверджували настання обставин непереборної сили, неможливості звернення до митних органів із заявою про продовження строку перебування транспортного засобу на митній території України, неможливості виїзду за кордон у зв`язку із військовою агресією російської федерації проти України, апеляційний суд вважає необґрунтованими, оскільки не вбачає підстав ставити під сумнів факт встановлення обставин непереборної сили, за обставин даного провадження, Львівською торгово-промисловою палатою, що діяла на підставі ст.ст.14, 14-1 Закону України “Про торгово-промислові палати в Україні” та Регламенту засвідчення Торгово-промисловою палатою України та регіональними торгово-промисловими палатами форс-мажорних обставин, затвердженого рішенням Президії ТПП України від 18.12.2014 р. № 44(5). 

Що стосується доводів апелянта про наявність сумнівів щодо можливості ОСОБА_1 передати транспортний засіб своїй дружині - військовослужбовцю саме 7 лютого 2025 року, з тих мотивів, що в цей день відносно ОСОБА_1 патрульною поліцією було складено протокол про адміністративне правопорушення на території Тернопільської області, у селищі Озерна, а місцем постійного проживання останнього є АДРЕСА_1 , то це жодним чином не спростовує інформацію надану військовою частиною, в якій проходить службу ОСОБА_2 щодо добровільної передачі їй транспортного засобу.

Факт приймання-передачі транспортного засобу VOLKSWAGEN SHARAN, номер кузова НОМЕР_1 , безпосередньо між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , без участі військової частини НОМЕР_3 та відсутність на обліку у військовій частині вказаного транспортного засобу, на що також звертає увагу апелянт, на думку суду, не свідчить про незаконність таких дій, оскільки Законом передбачено можливість добровільної передачі транспортних засобів, як військовими формуванням, так і безпосередньо військовослужбовцям, за умови дотримання інших визначених у ньому умов, що в даному випадку було дотримано.

Узагальнюючи наведене, апеляційний суд приходить до переконання, що висновок суду першої інстанції про наявність підстав для звільнення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч.6 ст.481 МК України, на підставі п.9-49 Розділу XXI «Прикінцеві та перехідні положення» МК України, є обґрунтованим, належним чином мотивованим і сумніві у його правильності не викликає.

Постанова Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 19 березня 2026 року є законною та обґрунтованою і підстав для її скасування, про що ставить питання апелянт, не вбачаю.

Керуючись ст.294 КУпАП, — 
п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Тернопільської митниці Державної митної служби України залишити без задоволення, а постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 19 березня 2026 року, якою провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, передбаченого ч.6 ст.481 МК України, закрито на підставі п. 9-49 Розділу XXI «Прикінцевих та перехідних положень» Митного кодексу України — без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя