Справа № 496/3540/25
Провадження № 2/496/1585/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 червня 2026 року м. Біляївка
Біляївський районний суд Одеської області у складі:
головуючого судді - Пасечник М.Л.
за участю секретаря - Кабанової К.С.
представника позивача - ОСОБА_1 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Вигодянської сільської ради Одеського району Одеської області про визнання права власності,

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом, в якому просить суд визнати за ним право власності на спадкове майно - житловий будинок з надвірними спорудами, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , в порядку спадкування після смерті його матері ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 . 
В обґрунтування позову зазначено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати позивача - ОСОБА_3 , яка постійно проживала та була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 . Після її смерті відкрилась спадщина, яка складається з житлового будинку з надвірними спорудами, що розташований за вказаною адресою. Позивач є спадкоємцем за законом, інших спадкоємців немає. З метою оформлення своїх спадкових прав на вищевказане спадкове майно ОСОБА_2 звернувся із заявою до Біляївської державної нотаріальної контори Одеської області про прийняття спадщини, однак нотаріусом в видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок було відмовлено, у зв`язку з тим, що свідоцтво про право власності на житловий будинок з надвірними спорудами, який належить матері позивача - ОСОБА_3 , було видане після її смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 . Нотаріусом позивачу було роз`яснено, що він має право звернутись до суду з позовною заявою про визнання за собою права власності в порядку спадкування за законом на вищезазначений житловий будинок. У зв`язку з викладеним, позивач звернувся до суду з вказаним позовом.
Представник позивача - ОСОБА_1 у судовому засіданні позов підтримала, просила задовольнити.
Представник відповідача у судове засідання не з`явилася, надала заяву, в якій просила справу розглянути за її відсутності, позовні вимоги підтримала. 
Вивчивши матеріали справи, оцінивши надані докази, вислухавши пояснення представника позивача, суд дійшов висновку, що позовна заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Судом встановлено, що ОСОБА_2 народився ІНФОРМАЦІЯ_3 , батьками є ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження.
ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 .
В житловому будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , проживала та була зареєстрована тільки ОСОБА_3 по день смерті - ІНФОРМАЦІЯ_1 . 
16.10.2006 року на ім`я ОСОБА_3 було видано свідоцтво про право власності на житловий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .
05.01.2019 року на житловий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , було виготовлено технічний паспорт, замовником якого є ОСОБА_2 .
З матеріалів спадкової справи №907/2006, заведеної до майна ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , вбачається, що ОСОБА_2 27.10.2006 звернувся до Біляївської державної нотаріальної контори Одеської області з заявою про прийняття спадщини після смерті його матері ОСОБА_3 . Інших спадкоємців немає.
ОСОБА_3 постійно проживала і була зареєстрована по день смерті за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується довідками Секретарівської сільської ради Біляївського району Одеської області №279 від 17.10.2006 року, №477 від 25.11.2011 року.
Секретарівська сільська рада Біляївського району Одеської області листом №314/02-15 від 25.11.2011 року відмовила ОСОБА_2 у видачі свідоцтва про право власності на житловий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 на ім`я померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 на підставі п.4 ст. 25 ЦК України.
Державним нотаріусом Біляївської державної нотаріальної контори Одеської області Шевченко Ю.А. листом від 25.11.2011 року №2289/02-14 відмовлено ОСОБА_2 у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті його матері ОСОБА_3 , рекомендовано звернутися до суду з питання підтвердження права власності ОСОБА_3 на житловий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та з питання визнання за собою права власності на вказаний на житловий будинок.
Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.
Частиною 1 ст. 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом.
Статтею 392 ЦК України передбачено, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.
Матеріалами справи встановлено, що ОСОБА_2 є спадкоємцем за законом після смерті спадкодавця ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 . 
Відомості про звернення до нотаріальної контори інших осіб з заявами про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 в матеріалах цивільної справи та спадкової справи відсутні.
Після смерті спадкодавця відкрилася спадщина на спадкове майно, а саме: на житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 .
Спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців) (ст. 1216 ЦК України).
Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст.ст. 1217, 1218 ЦК України).
Частиною 1 ст. 1220 ЦК України передбачено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.
У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу (ч.2 ст. 1223 ЦК України).
Частиною 1 ст. 1261 ЦК України передбачено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.
У листі Вищого спеціалізованого суду №24-753/0/4-13 від 16.05.2013 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» роз`яснено, що право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Окрім того, у згаданому листі зазначено, що визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.
Пунктом 23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» судам роз`яснено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.
Позов про визнання права власності - це позадоговірна вимога власника майна про констатацію перед третіми особами факту приналежності позивачу права власності на спірне майно.
Оскільки нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні.
З огляду на викладене, а також враховуючи ту обставину, що позивач є єдиним спадкоємцем за законом щодо спірного майна, після смерті спадкодавця вчинив усі дії, які були необхідними для видачі свідоцтва про право на спадщину, однак з незалежних від нього причин у видачі такого йому було відмовлено, суд приходить до переконання, що позов є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.
Крім того, суд враховує, що представник відповідача не заперечує проти визнання за позивачем права власності в порядку спадкування за законом, тому, відповідно до ч.1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.
За вказаних обставин суд вважає за можливе визнати за позивачем право власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом після смерті його матері ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 . 
Керуючись ст.ст. 328, 392, 1216-1218, 1220, 1223, 1261 ЦК України, ст.ст. 12, 13, 76-82, 89, 258-259, 263-265, 352, 354, 355 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:
Позов ОСОБА_2 до Вигодянської сільської ради Одеського району Одеської області про визнання права власності - задовольнити.
Визнати за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (РНОКПП: НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_2 ) у порядку спадкування за законом право власності на спадкове майно - житловий будинок з надвірними спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , що належав його матері - ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Рішення може бути оскаржене до Одеського апеляційного суду на протязі 30 днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до суду першої інстанції.

Суддя     М.Л. Пасечник