Новосанжарський районний суд Полтавської області

Справа № 542/774/26
Провадження № 2/542/611/26

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 червня 2026 року селище Нові Санжари

Новосанжарський районний суд Полтавської області в складі:
головуючого судді - Шарової-Айдаєвої О.О.,
за участю:
секретаря судового засідання - Карась В.Р.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Нові Санжари в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ейс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

21 квітня 2026 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ейс» (надалі також - позивач, ТОВ «ФК «Ейс») через Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему «Електронний суд» звернулось до Новосанжарського районного суду Полтавської області з позовною заявою до ОСОБА_1 (надалі також - відповідач - ОСОБА_1 ) про стягнення заборгованості за кредитним договором № 609959871 від 11 січня 2022 року у розмірі 60638 грн 81 коп.
Ухвалою суду від 14 травня 2026 року після отримання інформації про зареєстроване місце проживання відповідача (а.с. 86) позовна заява прийнята до розгляду, відкрито провадження у справі, вирішено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження. Відповідно до даної ухвали, суд частково задовольнив клопотання позивача та витребував у АТ «Універсал Банк» інформацію чи емітувалась на ім`я ОСОБА_1 (рнокпп: НОМЕР_1 ) платіжна картка (платіжні картки): маска карти: НОМЕР_2; інформацію про факт зарахування коштів на платіжну карту (маска карти) НОМЕР_2 за період з 11.01.2022 до 16.01.2022 в сумі 20000 грн 00 коп., за період з 11.01.2022 до 16.01.2022 в сумі 200 грн 00 коп., за період з 11.01.2022 до 16.01.2022 в сумі 200 грн 00 коп., за період з 11.01.2022 до 16.01.2022 в сумі 200 грн 00 коп., за період з 11.01.2022 до 16.01.2022 в сумі 350 грн 00 коп., за період з 12.01.2022 до 17.01.2022 в сумі 1000 грн 00 коп., за період з 13.01.2022 до 18.01.2022 в сумі 3000 грн 00 коп., за період з 14.01.2022 до 19.01.2022 в сумі 3950 грн 00 коп., за період з 14.01.2022 до 19.01.2022 в сумі 1000 грн 00 коп.; інформацію чи є/був номер телефону НОМЕР_3 фінансовим номером телефону за платіжною карткою (платіжними картками): маска карти: НОМЕР_2 та чи знаходиться/знаходився вказаний номер телефону в анкетних даних ОСОБА_1 (рнокпп: НОМЕР_1 ); первинні документи бухгалтерського обліку (банківські виписки/платіжні інструкції/доручення), що підтвердять факт зарахування коштів: на платіжну карту (маска карти) НОМЕР_2 за період з 11.01.2022 до 16.01.2022 в сумі 20000 грн 00 коп., за період з 11.01.2022 до 16.01.2022 в сумі 200 грн 00 коп., за період з 11.01.2022 до 16.01.2022 в сумі 200 грн 00 коп., за період з 11.01.2022 до 16.01.2022 в сумі 200 грн 00 коп., за період з 11.01.2022 до 16.01.2022 в сумі 350 грн 00 коп., за період з 12.01.2022 до 17.01.2022 в сумі 1000 грн 00 коп., за період з 13.01.2022 до 18.01.2022 в сумі 3000 грн 00 коп., за період з 14.01.2022 до 19.01.2022 в сумі 3950 грн 00 коп., за період з 14.01.2022 до 19.01.2022 в сумі 1000 грн 00 коп.; інформацію щодо повного номера рахунка (рахунків), що належить ОСОБА_1 (рнокпп: НОМЕР_1 ): маска картки: НОМЕР_2 .
Витребувана судом інформація надійшла до суду 01 червня 2026 року (а.с. 92-94).

Аргументи учасників справи
В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилався на те, що 11 січня 2022 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» (надалі також - ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога») та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 609959871 у формі електронного документу з використанням електронного підпису, створеного за допомогою одноразового персонального ідентифікатора.
Відповідач ініціював укладення кредитного договору, оформивши Заявку на сайті первісного кредитора, підписавши кредитний договір з використанням одноразового ідентифікатора.
Позивачем зазначено, що у кредитному договорі сторонами досягнуто згоди з усіх істотних умов, у тому числі, щодо розміру кредиту, грошової одиниці, в якій надано кредит, строку та умов користування коштами, сплати відсотків за користування кредитними коштами, розміру і типу процентної ставки.
Вказано, що факт надання відповідачу кредитних коштів підтверджується платіжними дорученнями.
Загальна сума кредиту дорівнює - 29900 грн 00 коп.
ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» свої зобов`язання за договором виконало у повному обсязі, а саме: надало відповідачу кредит у розмірі, встановленому в договорі. Однак, відповідач свої зобов`язання за договором не виконав, не повернув своєчасно позичальнику грошові кошти для погашення заборгованості, відповідно до умов договору, у зв`язку з цим виникла заборгованість.
28 листопада 2018 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Таліон Плюс» (надалі також - ТОВ «Таліон Плюс») укладено договір факторингу № 28/1118-01, відповідно до умов якого та додаткових договорів до нього, право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 609959871 від 11 січня 2022 року перейшло до ТОВ «Таліон Плюс».
До Договору факторингу укладалися додаткові угоди, у тому числі, щодо продовження терміну його дії.
30 жовтня 2023 року між ТОВ «Таліон Плюс» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» (надалі також - ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс») укладено договір факторингу № 30/1023-01, відповідно до умов якого до ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 609959871 від 11 січня 2022 року.
В подальшому, 11 липня 2025 року між ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та ТОВ «ФК «Ейс» укладено договір факторингу № 11/07/25-Е, відповідно до умов якого до позивача перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 609959871 від 11 січня 2022 року, у загальному розмірі 60638 грн 81 коп.
Вказано, що ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та ТОВ «ФК «Ейс» нарахувань за кредитним договором не здійснювали.
Зазначено, що у період перебування права вимоги у ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» відповідачем погашення заборгованості за кредитним договором не здійснювалось, а також, що на рахунки позивача від відповідача на погашення заборгованості за кредитним договором жодного платежу не надходило. 
Отже, загальна сума заборгованості ОСОБА_1 перед позивачем за кредитним договором № 609959871 від 11 січня 2022 року становить 60638 грн 81 коп., із яких: 29900 грн 00 коп. - заборгованість по тілу кредиту, 30738 грн 81 коп. - заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом.
На даний час, відповідач продовжує ухилятись від виконання своїх зобов`язань, з огляду на що, позивач звернувся до суду з відповідним позовом та просив стягнути загальну суму заборгованості у розмірі 60638 грн 81 коп.
10 травня 2026 року від відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву (а.с. 100-103), за змістом якого ОСОБА_1 просив відмовити у задоволенні позовних вимог ТОВ «ФК «Ейс».
В обґрунтування зазначив, що не погоджується із вимогами позивача у зв`язку з тим, що вони не мають достатніх правових підстав, а також заперечував щодо обставин і правових підстав, наведених ТОВ «ФК «Ейс» у позовній заяві, з огляду на таке.
11 січня 2022 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 було укладено договір № 609959871, відповідно до якого товариство зобов`язалося надати позичальнику кредит на суму 350 грн. 00 коп. на умовах строковості, зворотності, платності, строком на 30 днів, та сплатити проценти за користування кредитом в розмірі 193,45 % річних, що становить 0,53% від суми кредиту за кожен день користування ним на період строку, визначеного у пункті 1.7 договору.
В подальшому, 28.11.2018 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» було укладено договір факторингу № 28/1118-01. Відповідно до пункту 8.2 договору, строк дії цього договору закінчується 28.11.2019. 
28.11.2019 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» було укладено додаткову угоду № 19 до договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018, відповідно до якої строк дії договору продовжено до 31.12.2020, інші умови залишено без змін.
31.12.2020 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» було укладено додаткову угоду № 26 від 31.12.2020 до договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018, відповідно до якої договір факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 було викладено у новій редакції. Відповідно до пункту 8.2 договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 (в редакції від 31.12.2020), строк дії цього договору закінчується 31 грудня 2021 року.
31.12.2021 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» було укладено додаткову угоду № 27 від 31.12.2021 до договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018, відповідно до якої строк дії договору продовжено до 31.12.2022.
31.12.2022 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» було укладено додаткову угоду № 31 від 31.12.2021 до договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 , відповідно до якої строк дії договору продовжено до 31.12.2023.
31.12.2023 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» було укладено додаткову угоду № 32 від 31.12.2021 до договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 , відповідно до якої строк дії договору продовжено до 31.12.2024 .
Відповідно до витягу з реєстру прав вимоги № 175 від 05.05.2022 до договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018, укладеного між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс», до останнього перейшло право вимоги до ОСОБА_1 на загальну суму 60399 грн 61 коп.
Вказав, що відповідно до розрахунку заборгованості, складеного «Таліон Плюс», станом на 20.12.2023, він має заборгованість за кредитом у сумі 29900 грн 00 коп. та заборгованість за процентами у сумі 30738 грн 81 коп. При цьому в даному розрахунку вказано що суму за тілом кредиту - 29900 грн 00 коп. та суму за процентами - 30738 грн 81коп. сплачено.
Зазначив, що 30.10.2023 між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» укладено договір факторингу № 30/1023-01, відповідно до пункту 8.2 якого строк дії цього договору закінчується 31 грудня 2024 року. Відповідно до витягу з реєстру прав вимоги № 2 від 20.12.2023 до договору факторингу № 30/1023-01 від 30.10.2023, від ТОВ «Таліон Плюс» до ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» перейшло право вимоги до ОСОБА_1 на загальну суму 60 638 грн 81 коп.
Вказав, що 11.07.2025 між ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» та ТОВ «Фінансова компанія «Ейс» було укладено договір факторингу № 11/07/25-01-Е відповідно до умов якого ТОВ «Фінансова компанія «Ейс» було відступлено право грошової вимоги до Відповідача за Кредитним договором та відповідно до реєстру боржників до договору факторингу № 11/07/25-01-Е від 11.07.2025 та акту прийому-передачі вказаного реєстру, позивачу було передано право грошової вимоги до ОСОБА_1 в сумі 60 638 грн. 81 коп.
Отже, відповідач зазначив, що відступлення права вимоги може здійснюватися тільки відносно дійсної вимоги, що існувала на момент переходу цих прав, а у справах про визнання недійсними договорів про відступлення права вимоги судам необхідно з`ясовувати обсяг та зміст прав, які переходять до нового кредитора та чи існують ці права на момент переходу. Вказав, що передати можливо лише дійсне право вимоги, тобто таке, що виникає із зобов`язання, яке не припинилось на момент передачі прав новому кредитору, та умов правочину, які не є нікчемними та не визнані судом недійними.
Акцентував увагу на тому, що правовідносини за кредитним договором № 609959871 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та відповідачем виникли 11 січня 2022 року, тобто значно пізніше ніж було укладено договір факторингу № 28/1118-01 від 28 листопада 2018 року, що взаємовиключає одне одного, оскільки за договором факторингу права вимоги є похідними від кредитного договору, а отже не може бути укладеним раніше кредитного договору, за яким переходить право вимоги та, що положення пункту 1.3 договору факторингу № 28/1118-01 від 28 листопада 2018 року щодо можливості передачі права вимоги, які виникнуть в майбутньому, належним чином не індивідуалізовані.
Зазначив, що чинне законодавство не забороняє відступлення майбутніх вимог, однак це стосується майбутніх вимог тільки за умови їх визначеності та існування на момент укладення договору факторингу.
Відповідач вказав, що ТОВ «ФК «Ейс» не довело порушення його прав з боку відповідача та наявність у нього права звернення до суду з позовом до про стягнення заборгованості за кредитним договором № 609959871 від 11 січня 2022 року, який укладений після відступлення ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» права вимоги за кредитними договорами на користь ТОВ «Таліон Плюс», а тому підстави для задоволення позовних вимог про стягнення заборгованості з Відповідача на користь ТОВ «ФК «Ейс» відсутні, оскільки ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» не мали права на подальше відступлення права вимоги, якою вони не володіли.
Крім цього зазначив, що є військовослужбовцем, на підтвердження чого надана копія військово квитка та довідка з військової частини. 
11 червня 2026 року від представника позивача через Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему «Електронний суд» до суду надійшла відповідь на відзив (а.с. 108-113), в якій він вказав, що між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» укладено договір факторингу № 28/1118-01, строк дії якого закінчується 28 листопада 2019 року та був продовжений відповідно до додаткових угод до 31 грудня 2024 року. Отже, з урахуванням визначених строків дії цього договору та додаткових угод до нього, його виконання здійснювалось не одномоментно, а протягом всього часу його дії, з 28.11.2018 по 31.12.2024.
Вказав, що 05.05.2022 відповідно до витягу з реєстру прав вимоги № 175 до договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 (з урахуванням додаткових угод до нього), ТОВ «Таліон Плюс» отримало право вимоги до відповідача на загальну суму 60 399 грн 61 коп., тобто право вимоги перейшло від клієнта до фактора в день підписання сторонами реєстру прав вимог, по формі, встановленій у відповідному додатку, а отже право вимоги до відповідача перейшло до ТОВ «Таліон Плюс» 05.05.2022, тобто після укладання кредитного договору № 609959871 від 11.01.2022.
Зазначив, що відповідно до умов договору факторингу, передача права вимоги здійснюється не за самим договором, а за реєстрами, які є додатками до нього та, що право вимоги переходить у момент підписання реєстру, який є невід`ємною частиною договору факторингу, а не у момент підписання договору.
Зокрема, реєстр прав вимоги до договору факторингу від № 28/1118-01 від 28.11.2018, до якого включено кредитний договір № 609959871 від 11.01.2022 складено 05.05.2022, тобто через чотири місяці після укладення кредитного договору. Таким чином, на момент включення цього кредитного договору до реєстру, право вимоги вже існувало, а не є майбутнім, як вважає відповідач.
Вказав, що витяг з реєстру прав вимоги № 2 від 30.12.2023 підтверджує, що право вимоги за кредитним договором № 609959871 від 11.01.2022 відступлено ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» на законних підставах, а передача права вимоги відбулося відповідно до умов договору факторингу, предметом якого, відповідно до його умов, є відступлення прав вимоги, що зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги та відповідно до пункту 4.1. договору, право вимоги переходить від клієнта до фактора в момент підписання сторонами відповідного реєстру прав вимоги, що є невід`ємною частиною договору.
Зазначив, що 11.07.2025 ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та позивач уклали договір факторингу №11/07/25-Е та відповідно до витягу з реєстру боржників від ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» до позивача перейшло право грошової вимоги до відповідача на загальну суму 60638 грн 00 коп., що також підтверджується актом прийому-передачі реєстру боржників за договором факторингу №11/07/25-Е від 11.07.2025
Щодо тверджень відповідача про оплату за кредитним договором акцентував увагу на тому, що суми, зазначені 20 грудня 2023 року, як 29 900 грн 00 коп. - тіло та 30 738 грн 81 коп. - проценти - є балансовим списанням грошових коштів від клієнта до фактора відповідно до бухгалтерського обліку, яке жодним чином не стосується сплати заборгованості відповідачем, а тому відповідачем не здійснювалося жодних оплат за кредитним договором.
Позивач у судове засідання явку свого уповноваженого представника не забезпечив, хоча про час, дату та місце судового засідання повідомлений належним чином (а.с. 98), у прохальній частині позовної заяви просив провести розгляд за відсутності його представника, позовні вимоги підтримав у повному обсязі (а.с. 7-зі звороту).
Відповідач у судове засідання не з`явився, хоча про час, дату та місце судового засідання повідомлений належним чином (а.с. 95), у поданому відзиві на позовну заяву просив розгляд справи здійснювати за його відсутності (а.с. 103).
Відповідно до частини 1 статті 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.
Згідно з частиною 2 статті 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
З огляду на викладені норми цивільно-процесуального законодавства, судове засідання проведено за відсутності учасників справи та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.
Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив наступне.

Обставини справи, встановлені судом
Судом встановлено, що 11 січня 2022 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога»та ОСОБА_1 за допомогою офіційного сайту товариства - www.moneyveo.ua укладено електронний договір № 609959871 (надалі також - договір) (а.с. 54-зі звороту-56).
Відповідно до пункту 1.1. договору кредитодавець зобов`язується надати позичальникові кредит у вигляді кредитної лінії, в розмірі кредитного ліміту на суму 29900 грн 00 коп. на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом відповідно до умов, зазначених у цьому договорі, додатках до нього та правилах надання грошових коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту продукту «СМАРТ» Товариства з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» (далі - правила).
Пунктом 1.3. договору визначено, що кредитодавець надає перший транш за договором в сумі 350 грн 00 коп. одразу після укладення договору, який має бути повернено до 10.02.2022.
Відповідно до пункту 1.4. договору позичальник в будь-який час протягом дисконтного періоду дії договору може збільшити суму кредиту (отримати черговий транш) в межах кредитного ліміту шляхом ініціювання такої операції в особистому кабінеті, а також частково повернути суму кредиту. Повернення кредиту в повному обсязі позбавляє права позичальника отримати нові транші, а договір вважається припиненим шляхом його повного виконання.
Згідно з пунктом 1.7. договору, кредитна лінія надається строком на 30 днів від дати отримання кредиту позичальником (далі - дисконтний період), а саме: до 10.02.2022.
Відповідно до пункту 1.8. договору сторони погодили, що встановлений в пункті 1.7. договору строк дисконтного періоду та, відповідно, строк надання кредитної лінії може бути продовжено позичальником шляхом здійснення протягом дисконтного та пільгового періоду оплати всіх фактично нарахованих процентів за умови, якщо позичальником в особистому кабінеті чи в терміналах самообслуговування партнерів кредитодавця активовано функцію продовження строку дисконтного періоду. Кількість продовжень дисконтного періоду на умовах, описаних в цьому пункті, не обмежена. При цьому Сторони узгоджують, що кількість днів, на які продовжується дисконтний період, дорівнює 30 днів.
Пунктом 1.9. договору передбачено, що за користування кредитом позичальник зобов`язаний сплачувати кредитодавцю проценти за користування кредитом, які нараховуються в порядку визначеному у договорі.
Відповідно до пункту 1.10. договору, позичальник зобов`язаний не пізніше останнього дня дисконтного періоду (в термін платежу), з врахуванням всіх продовжень строку дисконтного періоду, на умовах п. 1.8. цього договору, оплатити всі фактично нараховані на термін платежу проценти за користування кредитом протягом дисконтного періоду.
Згідно з підпунктами 1.12.1-1.12.2. пункту 1.12. договору, сторони погодили, що факт користування позичальником сумою наданого кредиту після закінчення дисконтного періоду блокує можливість отримання позичальником нових траншів за договором та є відкладальною обставиною, в розумінні ст. 212 Цивільного кодексу України, яка має наслідком продовження строку дії кредитної лінії (продовження загального строку дії договору) на наступних умовах: зобов`язання щодо повернення основної суми кредиту переносяться на наступний день після закінчення дисконтного періоду, однак при не надходженні платежу зобов`язання позичальника по оплаті основної суми кредиту знову відкладається кожен раз на один календарний день, але не більше ніж на 90 календарних днів від дати закінчення дисконтного періоду; з наступного дня після закінчення дисконтного періоду позичальник зобов`язаний щоденно сплачувати кредитодавцю проценти з розрахунку 1087,70 процентів річних, що становить 2,98 процентів в день від суми Кредиту за кожний день користування ним.
Пунктом 1.13. договору визначено, що проценти, в розмірі визначеному пунктами 1.9. або 1.12.2. договору, нараховуються на фактичну суму залишку кредиту за кожен день користування кредитом починаючи з першого дня надання траншу за договором та до дня фактичного повернення всієї суми кредиту позичальником.
У пункті 5.1. договору зазначено, що невід`ємною частиною цього договору є правила та паспорт споживчого кредиту, що надано позичальнику до укладення договору. Уклавши цей договір, позичальник підтверджує, що він ознайомлений, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно дотримуватись правил, текст яких розміщений на сайті кредитодавця: www.moneyveo.ua.
Відповідно до пункту 5.3. договору, сторони погоджуються, що проценти, нараховані після закінчення строку дії цього договору (після 90 дня від дати закінчення дисконтного періоду) чи його дострокового розірвання, є процентами за користування грошовими коштами в розумінні частини 2 статті 625 Цивільного кодексу України.
Договір кредитної лінії № 609959871 від 11 січня 2022 року підписаний електронним підписом від імені ОСОБА_1 (а.с. 56).
У такий же спосіб підписано паспорт споживчого кредиту продукту «Смарт» до договору № 609959871 від 11 січня 2022 року (а.с. 54).
Дослідивши зміст паспорту споживчого кредиту від 11 січня 2022 року, суд встановив, що у вказаному паспорті визначені основні умови кредитування, інформація щодо орієнтовної реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту, порядок повернення кредиту.
Підписавши 11 січня 2022 року договір кредитної лінії № 609959871, ОСОБА_1 взяв на себе зобов`язання одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним, та виконати інші обов`язки, передбачені договором.
У довідці щодо дій позичальника в інформаційно-телекомунікаційній системі ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» міститься інформація щодо суми кредиту, процентів та про те, що відповідач під час підписання кредитного договору використовувала електронний підпис у формі одноразового ідентифікатора, який було відправлено їй на номер телефону (а.с. 70).
ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» свої зобов`язання за кредитним договором виконало в повному обсязі, надавши відповідачу в користування кредит, що підтверджується платіжним дорученням від 11 січня 2022 року (а.с. 72-73), від 12 січня 2022 року (а.с. 73-зі звороту), від 13 січня 2022 року (а.с. 74), від 14 січня 2022 року (а.с. 74).
Факт перерахування коштів відповідачу підтверджується також довідками ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» від 27.06.2025 (а.с. 57-зі звороту-59).
Відповідно до інформації АТ «Універсал банк», наданої на виконання ухвали суду від 14 травня 2026 року (а.с. 92), повідомлено, що на ім`я ОСОБА_1 , (РНОКПП НОМЕР_1 ) банком було емітовано банківську картку № НОМЕР_4 .
Також зазначено, що за період з 11.01.2022 по 16.01.2022 на платіжну картку № НОМЕР_4 було зараховано платіж у сумі 20000 грн 00 коп.; за період з 11.01.2022 по 16.01.2022 на платіжну картку № НОМЕР_4 було зараховано платіж у сумі 200 грн 00 коп.; за період з 11.01.2022 по 16.01.2022 на платіжну картку № НОМЕР_4 було зараховано платіж у сумі 200 грн 00 коп.; за період з 11.01.2022 по 16.01.2022 на платіжну картку № НОМЕР_4 було зараховано платіж у сумі 200 грн 00 коп.; за період з 11.01.2022 по 16.01.2022 на платіжну картку № НОМЕР_4 було зараховано платіж у сумі 350 грн 00 коп.; за період з 12.01.2022 по 17.01.2022 року на платіжну картку № НОМЕР_4 було зараховано платіж у сумі 1000 грн 00 коп.; за період з 13.01.2022 по 18.01.2022 на платіжну картку № НОМЕР_4 було зараховано платіж у сумі 3000 грн 00 коп.; за період з 14.01.2022 по 19.01.2022 на платіжну картку № НОМЕР_4 було зараховано платіж у сумі 3950 грн 00 коп.; за період з 14.01.2022 по 19.01.2022 на платіжну картку № НОМЕР_4 було зараховано платіж у сумі 1000 грн 00 коп.
Крім того, повідомлено, що номер телефону НОМЕР_3 є фінансовим номером телефону за платіжною карткою № НОМЕР_4 , та даний номер телефону знаходиться в анкетних даних ОСОБА_1 , (рнокпп НОМЕР_1 ).
Виписка по рахунку № НОМЕР_4 за період 11.01.2022-19.01.2022 містить зарахування на вказані суми (а.с. 93-94).
Згідно з розрахунком заборгованості за кредитним договором № 609959871 від 11 січня 2022 року заборгованість відповідача перед ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» склала зокрема: 29900 грн 00 коп. - сума заборгованості по тілу кредиту та 30499 грн 61 коп. - сума заборгованості по процентах.
Із розрахунку вбачається, що ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» здійснило нарахування відсотків за кредитним договором за період із 11 січня 2022 року по 05 травня 2022 року (а.с. 42-43).
ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» виконало свої зобов`язання за кредитним договором та додатковими угодами у повному обсязі, а саме: надало відповідачу ОСОБА_1 кредит у розмірі та на умовах, встановлених договором.
Судом установлено, що 28 листопада 2018 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» укладено договір факторингу № 28/1118-01, відповідно до умов якого ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» відступило ТОВ «Таліон Плюс» права вимоги, що зазначені у відповідних Реєстрах прав вимоги, за плату на умовах визначених Договором (а.с. 15-16).
Підпунктом 5.3.3 пункту 5.3. договору факторингу передбачено, що фактор має право розпоряджатися правом вимоги на свій власний розсуд, в тому числі і відступати право вимоги на користь третіх осіб.
28 листопада 2019 року внесено зміни до договору факторингу № 28/1118-01 від 28 листопада 2018 року відповідно до додаткової угоди № 19 щодо строку дії договору (а.с. 17-зі звороту).
31 грудня 2020 року внесено зміни до договору факторингу № 28/1118-01 від 28 листопада 2018 року відповідно до додаткової угоди № 26, в тому числі й, щодо строку дії договору (а.с. 18-20).
31 грудня 2021 року внесено зміни до договору факторингу № 28/1118-01 від 28 листопада 2018 року відповідно до додаткової угоди № 27, щодо строку дії договору (а.с. 20-зі звороту).
31 грудня 2022 року внесено зміни до договору факторингу № 28/1118-01 від 28 листопада 2018 року відповідно до додаткової угоди № 31 щодо строку дії договору (а.с. 20-зі звороту).
31 грудня 2023 року внесено зміни до договору факторингу № 28/1118-01 від 28 листопада 2018 року відповідно до додаткової угоди № 32 щодо строку дії договору, який продовжений до 31 грудня 2024 року (а.с. 21).
Відповідно до Реєстру прав вимог № 175 від 05 травня 2022 року ТОВ «Таліон Плюс» набуло права грошової вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором № 609959871 від 11 січня 2022 року, у загальному розмірі 60399 грн 61 коп., із яких: 29900 грн 00 коп. - сума заборгованості за основною сумою боргу та 30499 грн 61 коп. - сума заборгованості за відсотками (а.с. 22-23).
Відповідно до протоколу від 05 травня 2022 року ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» узгодили предмет факторингової операції та обсягу переданих прав вимог згідно з Реєстром прав вимог № 175 від 05 травня 2022 року (а.с. 24-зі звороту).
Із наявного в матеріалах справи розрахунку заборгованості за кредитним договором № 609959871 від 11 січня 2022 року, здійсненого ТОВ «Таліон плюс», вбачається що ТОВ «Таліон плюс» здійснило нарахування процентів за користування кредитом за період із 06 травня 2022 року по 10 травня 2022 року в межах строку дії договору на загальну суму - 239 грн 20 коп.
Згідно з розрахунком заборгованості за кредитним договором № 609959871 від 11 січня 2022 року заборгованість відповідача перед ТОВ «Таліон плюс» склала у загальному розмірі 60638 грн 81 коп., із них: 29900 грн 00 коп. - сума заборгованості по тілу кредиту, 30738 грн 81 коп. - сума заборгованості по відсотках (а.с. 44).
Також, судом установлено, що 30 жовтня 2023 року між ТОВ «Таліон плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн фінанс» укладено договір факторингу № 30/1023-01, відповідно до умов якого ТОВ «Таліон плюс» відступило ТОВ «ФК «Онлайн фінанс» права вимоги, що зазначені у відповідних Реєстрах прав вимоги, за плату на умовах визначених договором (а.с. 25-27).
Підпунктом 5.3.3 пункту 5.3. договору факторингу передбачено, що фактор має право розпоряджатися правом вимоги на свій власний розсуд, в тому числі і відступати право вимоги на користь третіх осіб.

Відповідно до Реєстру прав вимог № 2 від 20 грудня 2023 року ТОВ «ФК «Онлайн фінанс» набуло права грошової вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором № 609959871 від 11 січня 2022 року, у загальному розмірі 60638 грн 81 коп., із яких: 29900 грн 00 коп. - сума заборгованості за основною сумою боргу та 30738 грн 81 коп. - сума заборгованості за відсотками (а.с. 28-29).
Крім того, судом установлено, що 11 липня 2025 рокуміж ТОВ «ФК «Онлайн фінанс» та ТОВ «ФК «Ейс» укладено договір факторингу № 11/07/25-Е, відповідно до умов якого ТОВ «ФК «Онлайн фінанс» відступило ТОВ «ФК «Ейс» право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб - боржників, включаючи суму основного зобов`язання (суму позики), плату за позикою, (проценти за користування позикою та проценти на прострочену позику), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить клієнту (а.с. 31-33).
14 липня 2025 року «Клієнтом» та «Фактором» підписано акт прийому-передачі Реєстру Боржників за договором факторингу № 11/07/25-Е від 11 липня 2025 року (а.с. 36).
Відповідно до реєстру боржників до договору факторингу № 11/07/25-Е від 11 липня 2025 року ТОВ «ФК «Ейс» набуло права грошової вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором № 609959871 від 11 січня 2022 року, у загальному розмірі 60638 грн 81 коп., із них: прострочена заборгованість за сумою кредиту - 29900 грн 00 коп., прострочена заборгованість за процентами - 30738 грн 81 коп. (а.с. 34-35).
Згідно з випискою з особового рахунку за кредитним договором№ 609959871 від 11 січня 2022 року, за період 14.07.2025-26.12.2025 заборгованість ОСОБА_1 перед ТОВ «ФК «Ейс» станом на 26.12.2025 складає 60638 грн 81 коп., із них: прострочена заборгованість за сумою кредиту - 29900 грн 00 коп., прострочена заборгованість за процентами - 30738 грн 81 коп. (а.с. 45).
Звертаючись до суду з позовом, позивач, як на підставу для його задоволення, посилався на те, що в порушення умов кредитного договору за відповідачем рахується заборгованість за договором у загальному розмірі 60638 грн 81 коп.
З огляду на викладене, позивач просив стягнути із ОСОБА_1 суму вказаної заборгованості, у зв`язку з чим звернувся до суду в цим позовом.
Надаючи оцінку позовним вимогам, суд виходить з наступного.

Норми права, які підлягають застосуванню
Відповідно до частини 1 статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Згідно з частиною 1 статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
У статті 3 Закону № 675-VIII «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Відповідно до частини 3 статті 11 Закону № 675-VIII, електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною.
Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частина 4 статті 11 Закону № 675-VIII).
Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. (частина 6 статті 11 Закону№ 675-VIII).
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі частина 12статті 11 Закону № 675-VIII.
Статтею 12 вказаного Закону визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів
Відповідно до частини 1 статті 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Згідно зі статтею 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до статті 1066 ЦК України, за договором банківського рахунка банк зобов`язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком.
Згідно з частиною 1 статті 1069 ЦК України, якщо відповідно до договору банківського рахунка банк здійснює платежі з рахунка клієнта, незважаючи на відсутність на ньому грошових коштів (кредитування рахунка), банк вважається таким, що надав клієнтові кредит на відповідну суму від дня здійснення цього платежу.
Відповідно до приписів частини 2 статті 1069 ЦК України права та обов`язки сторін, пов`язанні з кредитуванням рахунка, визначаються відповідними положеннями про позику та кредит (параграфи 1 та 2 глави 71 цього Кодексу), якщо інше не встановлено договором або законом.
Частиною 1 статті 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит і сплатити проценти.
Згідно з частиною 2 статті 1054 ЦК України, до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 («Позика») глави 71 ЦК України.
Відповідно до положень частин 1, 2 статті 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Відповідно до статті 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Положенням частини 1 статті 611 ЦК України визначено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди.
Згідно з частиною 1 статті 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Відповідно до статті 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.
Згідно з частиною 2 статті 1056-1 ЦК України, розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.
Відповідно до статті 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором.
За правилами частини 2 статті 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишалася, та сплати процентів, належних за договором.
Згідно з частинами 1, 2 статті 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення.
Статтею 625 ЦК України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання, а відповідно до статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Відповідно до статті 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); правонаступництва; виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); виконання обов`язку боржника третьою особою. Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом. Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом.
Згідно з статтею 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до частини 1 статті 516 ЦК України, заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно з частиною 1 статті 1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Висновки щодо правозастосування
Судом встановлено, що 11 січня 2022 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 був укладений електронний договір кредитної лінії № 609959871, відповідно до якого відповідач отримав кредит в загальній сумі 29900 грн 00 коп., строком на 30 днів.
Як вбачається зі змісту кредитного договору, відповідач шляхом накладення електронного цифрового підпису одноразовим ідентифікатором прийняла пропозицію укласти договір.
Відповідно до платіжних доручень, наявних в матеріалах справи і досліджених судом, грошові кошти за договором перераховані на картковий рахунок відповідача.
Факт перерахування коштів відповідачу підтверджується також довідками ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» від 27.06.2025 (а.с. 57-зі звороту-59).
Відомості про отримання кредитних коштів також підтверджуються інформацією, наданою АТ «Універсал банк» у відповідь на ухвалу суду про витребування доказів від 14 травня 2026 року (а.с. 92-94).
Доказів на спростування факту укладення вказаного договору та отримання кредитних коштів відповідачем не надано.
Згідно з розрахунком заборгованості за кредитним договором № 609959871 від 11 січня 2022 року заборгованість відповідача перед ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» склала зокрема: 29900 грн 00 коп. - сума заборгованості по тілу кредиту та 30499 грн 61 коп. - сума заборгованості по процентах.
Із розрахунку вбачається, що ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» здійснило нарахування відсотків за кредитним договором за період із 11 січня 2022 року по 05 травня 2022 року (а.с. 42-43).
З матеріалів справи встановлено, що відповідач не виконав належним чином умови договору щодо повернення отриманого кредиту за договором кредитної лінії № 609959871 від 11 січня 2022 року, не сплатив відсотки по кредиту.
Щодо аргументу відповідача про недоведеність позивачем порушення його прав та відсутність у нього права звернення до суду з позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором № 609959871 від 11 січня 2022 року, який укладений після відступлення ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» права вимоги за кредитними договорами на користь ТОВ «Таліон Плюс», суд зазначає наступне.
ТОВ «Таліон Плюс» на підставі договору факторингу № 28/1118-01 від 28 листопада 2018 року та додаткових угод до нього набуло статус нового кредитора за договором кредитної лінії № 609959871 від 11 січня 2022 року, отримало право вимоги до ОСОБА_1 відносно заборгованості за вказаним кредитним договором. 
Відповідно до Реєстру прав вимог № 175 від 05 травня 2022 року ТОВ «Таліон Плюс» набуло права грошової вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором № 609959871 від 11 січня 2022 року, у загальному розмірі 60399 грн 61 коп., із яких: 29900 грн 00 коп. - сума заборгованості за основною сумою боргу та 30499 грн 61 коп. - сума заборгованості за відсотками (а.с. 22-23).
Із наявного в матеріалах справи розрахунку заборгованості за кредитним договором № 609959871 від 11 січня 2022 року, здійсненого ТОВ «Таліон плюс», вбачається що ТОВ «Таліон плюс» здійснило нарахування процентів за користування кредитом за період із 06 травня 2022 року по 10 травня 2022 року в межах строку дії договору на загальну суму - 239 грн 20 коп.
Також, судом встановлено, що ТОВ «ФК «Онлайн фінанс» на підставі договору факторингу № 30/1023-01 від 30 жовтня 2023 року набуло статусу нового кредитора за договором кредитної лінії № 609959871 від 11 січня 2022 року, отримало право вимоги до ОСОБА_1 відносно заборгованості за вказаним кредитним договором. 
Відповідно до Реєстру прав вимог № 2 від 20 грудня 2023 року ТОВ «ФК «Онлайн фінанс» набуло права грошової вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором № 609959871 від 11 січня 2022 року, у загальному розмірі 60638 грн 81 коп., із яких: 29900 грн 00 коп. - сума заборгованості за основною сумою боргу та 30738 грн 81 коп. - сума заборгованості за відсотками (а.с. 28-29).
11 липня 2025 рокуміж ТОВ «ФК «Онлайн фінанс» та ТОВ «ФК «Ейс» укладено договір факторингу № 11/07/25-Е, відповідно до умов якого ТОВ «ФК «Онлайн фінанс» відступило ТОВ «ФК «Ейс» право грошової вимоги.
Відповідно до реєстру боржників до договору факторингу № 11/07/25-Е від 11 липня 2025 року ТОВ «ФК «Ейс» набуло права грошової вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором № 609959871 від 11 січня 2022 року, у загальному розмірі 60638 грн 81 коп., із них: прострочена заборгованість за сумою кредиту - 29900 грн 00 коп., прострочена заборгованість за процентами - 30738 грн 81 коп. (а.с. 34-35).
Згідно з випискою з особового рахунку за кредитним договором№ 609959871 від 11 січня 2022 року, за період 14.07.2025-26.12.2025 заборгованість ОСОБА_1 перед ТОВ «ФК «Ейс» станом на 26.12.2025 складає 60638 грн 81 коп., із них: прострочена заборгованість за сумою кредиту - 29900 грн 00 коп., прострочена заборгованість за процентами - 30738 грн 81 коп. (а.с. 45).
Відступлення права вимоги по суті це договірна передача зобов`язальних вимог первісного кредитора новому кредитору. Відступлення права вимоги відбувається шляхом укладення договору між первісним кредитором та новим кредитором.
Відповідно до статті 1082 ЦК України, боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж.
З огляду на викладене, враховуючи досліджені докази, суд дійшов висновку, що факт передання права вимоги до ОСОБА_1 за відповідним кредитним договором підтверджується і не спростований відповідачем. 
Суд акцентує увагу на тому, що до договору факторингу, укладеного між ТОВ «Таліон Плюс» та первинним кредитором № 28/1118-01 від 28 листопада 2018 року, неодноразово вносились зміни з частині строку його дії, останній раз строк такого договору пролонгований до 31 грудня 2024 року, з огляду на що за таким договором право вимоги до боржника ОСОБА_1 було передано належним чином.
Аргумент відповідача відносно того, що право вимоги має бути індивідуалізовано, суд не приймає до уваги, з огляду на те, що право вимоги передавалось відповідно до реєстрів прав вимог з чіткою вказівною на найменування боржника, номер та дату кредитного договору та суму заборгованості.
Судом установлено, що ОСОБА_1 належним чином зобов`язання щодо повернення основної суми боргу за кредитом не виконав ані перед первісним кредитором, ані перед фактором - ТОВ «ФК «Ейс», який набув право вимоги за відповідним кредитним договором на підставі договору факторингу.
Доказів протилежного відповідачем до суду не надано.
З огляду на викладене, враховуючи наявність у ОСОБА_1 непогашеної заборгованості за кредитним договором, суд дійшов висновку про необхідність задовольнити вимоги позивача щодо стягнення з відповідача заборгованості за договором кредитної лінії № 609959871 від 11 січня 2022 року, в розмірі простроченої заборгованості за сумою кредиту - 29900 грн 00 коп.
Щодо вимоги про стягнення простроченої заборгованість за процентами - 30738 грн 81 коп., суд зазначає наступне.
Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», дія цього Закону поширюється, зокрема, на: військовослужбовців Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів спеціального призначення, державних органів спеціального призначення з правоохоронними функціями, Служби зовнішньої розвідки України, розвідувального органу Міністерства оборони України, розвідувального органу центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України (далі - військових формувань, правоохоронних та розвідувальних органів), які проходять військову службу на території України, і військовослужбовців зазначених вище військових формувань, правоохоронних та розвідувальних органів - громадян України, які виконують військовий обов`язок за межами України, у тому числі на території держави-агресора, під час їх безпосередньої участі у здійсненні та/або забезпеченні здійснення заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку із збройною агресією проти України, а також на членів їх сімей.
Згідно з пунктом 15 статті 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» військовослужбовцям, які були призвані на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період або на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період на весь час їх призову, а також їх дружинам (чоловікам), а також іншим військовослужбовцям, під час дії особливого періоду, які брали або беруть участь у захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку із збройною агресією Російської Федерації проти України, їх дружинам (чоловікам) - штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються, крім кредитних договорів щодо придбання майна, яке віднесено чи буде віднесено до об`єктів житлового фонду (жилого будинку, квартири, майбутнього об`єкта нерухомості, об`єкта незавершеного житлового будівництва, майнових прав на них), та/або автомобіля, а також крім кредитних договорів щодо придбання та встановлення фотоелектричних модулів та/або вітрових електроустановок разом із гібридними інверторами та установками зберігання енергії, проценти за якими можуть бути погашені чи компенсовані за рахунок третіх осіб або держави.
Згідно зі статтею 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», особливий період - період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, сил оборони і сил безпеки, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і час демобілізації після закінчення воєнних дій.
В Україні особливий період розпочався з моменту оголошення Указу Президента України "Про часткову мобілізацію" № 303/2014 від 17 березня 2014 року та триває по теперішній час.
Вирішуючи питання щодо меж дії особливого періоду в розумінні Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію", Велика Палата Верховного Суду в постанові від 26 серпня 2020 року у справі № 813/402/17 (провадження № 11-609апп19) дійшла висновку про те, що за змістом наведених вище визначень, навіть за невведення у країні воєнного стану, особливий період, початок якого пов`язаний з моментом оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової чи прихованої), хоч і охоплює час мобілізації, однак не може вважатися закінченим лише зі спливом строку, протягом якого підлягали виконанню визначені у відповідному рішенні про мобілізацію заходи.
Крім цього, на території України Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» введено воєнний стан о 05 год. 30 хв. 24 лютого 2022 року, який продовжує діяти. 
Отже, станом на дату отримання ОСОБА_2 кредитів та станом на дату розгляду справи діяв і, відповідно, діє особливий період.
Частиною 9 статті 1 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» військовослужбовці - особи, які проходять військову службу.
Отже, дія пункту 15 статті 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» поширюється на всіх військовослужбовців без виключення.
Такий висновок, зокрема, міститься в постанові Верховного Суду від 18 січня 2023 року у справі № 642/548/21. 
Судом встановлено, що відповідно до військового квитка серії НОМЕР_5 ОСОБА_1 у період, зокрема, з 27.05.2021 по 26.11.2024 проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_6 (а.с. 104-105).
Відповідно до довідки командира ВЧ НОМЕР_6 від 29.08.2024 № 1042/302/27/662/176,  ОСОБА_1 перебуває на військовій службі в військовій частині НОМЕР_6 АДРЕСА_1 (а.с. 106). 
Враховуючи встановлені обставини, суд дійшов висновку, що відповідач ОСОБА_1 як військовослужбовець під час особливого періоду має пільги, передбачені в тому числі й пунктом 15 статті 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».
Отже, проценти за користування кредитом відповідно до договору № 609959871 в сумі 30738 грн 81 коп., не можуть бути стягнуті позивачем відповідно до приписів пункту 15 статті 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».
При цьому, відповідно до частини 1 статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно з частиною 1 статті 76, частиною 1 статті 77 та статтею 80 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Таким чином, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, на які сторона посилалась як на підставу своїх вимог, з урахуванням того, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичної особи, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог, а саме в частині стягнення заборгованості по тілу кредиту в сумі 29900 грн.

Розподіл судових витрат
Згідно з частиною 1 статті 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Відповідно до частини 1 статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Згідно з пунктом 1 частини 2 статті 141 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються у разі задоволення позову на відповідача.
З матеріалів справи вбачається, що при зверненні до суду позивачем сплачений судовий збір у сумі 2662 грн 40 коп. (а.с. 9).
Отже, з відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати по сплаті судового збору пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Позовні вимоги задоволені на 49,3% з розрахунку: 29900 грн (сума задоволених позовних вимог) х 100% : 60638 грн 81 коп. (сума заявлених позовних вимог) = 49,3% (відсоток задоволених позовних вимог).
Отже, сума судового збору, що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача складає 1312 грн 56 коп. із розрахунку: 2662 грн 40 коп. (сума сплаченого судового збору) х 49,3% (відсоток задоволених позовних вимог).
Позивачем заявлені вимоги щодо стягнення з відповідача витрат на професійну правову допомогу у розмірі 7000 грн 00 коп.
Частиною 1 статті 137 ЦПК України встановлено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
Відповідно до частини 2 статті 137 ЦПК України, розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.
Згідно з частиною 3 статті 137 ЦПК України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Частина 4 статті 137 ЦПК України передбачає, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:
1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);
2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);
3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;
4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Згідно з частиною 8 статті 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмету доказування по справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання правових послуг та інші), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордеру, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки).
Позивачем на підтвердження понесених ним витрат на правничу допомогу надано: договір про надання правничої допомоги № 20/08/25-01 від 20 серпня 2025 року (а.с. 46), протокол погодження вартості послуг до договору про надання правничої допомоги № 20/08/25-01 від 20 серпня 2025 року (а.с. 46-зі звороту), додаткову угоду № 25770940581 до договору про надання правничої допомоги № 20/08/25-01 від 20 серпня 2025 року (а.с. 47) у пункті 1 якої зазначено, що Клієнт доручає, а Адвокатське бюро приймає на себе зобов`язання надавати юридичну допомогу по захисту прав та інтересів Клієнта з питань, що відносяться до юрисдикції судів всіх інстанцій судів загальної юрисдикції, господарських судів та адміністративних судів по справам про стягнення заборгованості за кредитними договорами - ОСОБА_1 за кредитним договором №609959871 від 11.01.2022, акт прийому-передачі наданих послуг (даний акт є невід`ємною частиною до договору про надання правничої допомоги № 20/08/25-1 від 20.08.2025) Адвокатським бюро «Соломко та партнери» із переліком наданих правових та юридичних послуг, а саме: складання позовної заяви ТОВ «ФК «Ейс» до позичальника, яким є ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості за кредитним договором №609959871 від 11.01.2022 - 2 год, вартість 5000 грн 00 коп., вивчення матеріалів справи про стягнення заборгованості з позичальника, яким є ОСОБА_1 за кредитним договором №609959871 від 11.01.2022 - 2 год, вартість 1000 грн 00 коп., підготовка адвокатського запиту щодо отримання інформації про зарахування кредитних коштів за кредитним договором №609959871 від 11.01.2022 на рахунок позичальника, яким є ОСОБА_1 - 1 год, вартість 500 грн 00 коп., підготовка клопотання щодо отримання інформації про зарахування кредитних коштів за кредитним договором №609959871 від 11.01.2022 на рахунок позичальника, яким є ОСОБА_1 - 1 год, вартість 500 грн. Всього: 7000 грн 00 коп. (а.с. 48), свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю адвоката Соломка О.В. серії КС № 7073/10 від 19 жовтня 2018 року (а.с. 49).
Відповідно до правової позиції Верховного Суду, викладеної у постанові від 01 серпня 2019 року в справі № 915/237/18, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою. Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
Ті ж самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції.
Так, у рішеннях ЄСПЛ від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інші проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим.
У рішенні ЄСПЛ «Лавентс проти Латвії» (пункт 154) від 28 листопада 2002 року вказано, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір і супроводжуються необхідними документами на їх підтвердження.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
З урахуванням вищенаведеного, виходячи з вимог розумності та справедливості, суд дійшов висновку про те, що обсяг наданої позивачу правничої допомоги, є неспівмірним з вартістю послуг, оплачених позивачем.
Надана представником позивача правнича допомога оцінена на 7000 грн 00 коп., що не відповідає рівню складності даної справи та критерію розумності.
Враховуючи наведене, суд вважає за необхідне зменшити розмір правової допомоги до 4000 грн 00 коп. 
Враховуючи, що суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог ТОВ «ФК «Ейс», з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати на правову допомогу в розмірі 1972 грн 00 коп., із розрахунку: 4000 грн (сума зменшеної правової допомоги) х 49,3% (відсоток задоволений позовних вимог).
На підставі викладеного, керуючись статтями 259, 263-265, 268 ЦПК України,

В И Р І Ш И В:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ейс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити частково.
Стягнути із ОСОБА_1  ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , АДРЕСА_2 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ейс» (код ЄДРПОУ 42986956, вул. Юрія Поправки, буд. 6, каб. 13, м. Київ) суму заборгованості за договором кредитної лінії №609959871 від 11 січня 2022 року у розмірі 29900 грн 00 коп. (двадцять дев`ять тисяч дев`ятсот гривень).
Стягнути із ОСОБА_1  ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , АДРЕСА_2 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ейс» (код ЄДРПОУ: 42986956, вул. Юрія Поправки, буд. 6, каб. 13, м. Київ) понесені витрати зі сплати судового збору в сумі 1312 грн 56 коп.(одна тисяча триста дванадцять гривень п`ятдесят шість копійок) та понесені витрати на правничу допомогу в розмірі 1972 грн 00 коп.(одна тисяча дев`ятсот сімдесят дві гривні).
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення або з дня складання повного судового рішення у разі проголошення скороченого (вступної та резолютивної частин) судового рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи до Полтавського апеляційного суду.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Учасники справи:
позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ейс», код ЄДРПОУ 42986956, вул. Юрія Поправки, буд. 6, каб. 13, м. Київ, 02094;
відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , АДРЕСА_2 .

Суддя   О.О. Шарова-Айдаєва