ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
і м е н е м У к р а ї н и

05 травня 2026 року 	м. Ужгород	№ 260/7278/25 	
Закарпатський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Гебеш С.А.
при секретарі судових засідань - Романець Е.М.
та осіб, які беруть участь у справі:
позивач - не з`явився;
представник позивача Протас О.М.;
представник відповідача - не з`явився,
розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до ІНФОРМАЦІЯ_1 (код ЄДРПОУ: НОМЕР_1 ) про визнання протиправним та скасування наказу, зобов`язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 в особі представника Протас Олександра Миколайовича звернувся до Закарпатського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправним та скасування наказу, зобов`язання вчинити дії, а саме:
Визнати протиправним та скасувати наказ начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 від 17.06.2025 №500 про призов військовозобов`язаного ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , до проходження військової служби за загальною мобілізацією;
Визнати протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 , які полягають у внесенні до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів даних про порушення правил військового обліку ОСОБА_1 ;
Зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_3 виключити з Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів даних про порушення ОСОБА_1 правил військового обліку;
Стягнути із відповідача понесені судові витрати.
Позовні вимоги мотивовані тим, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є військовозобов`язаним та попередньо перебував на військовому обліку у ІНФОРМАЦІЯ_4 , тобто за місцем свого проживання у м. Києві. Зі слів ОСОБА_1 він будь-яких порушень правил військового обліку не вчиняв та до відповідальності за вчинення таких порушень не притягався. 17.06.2025 року, повертаючись з міжнародних змаганнях (Кубок чемпіонів Європи) з пляжного футболу ОСОБА_1 було затримано та доставлено до ІНФОРМАЦІЯ_5 , де його без будь-яких на те пояснень чи направлень було спрямовано на проходження військово-лікарської комісії. Із висновком ВЛК чи будь-якими іншими документами ОСОБА_1 ознайомлено не було. Повернувшись до свого місця проживання – м. Київ, оновивши дані в мобільному застосунку «Резерв+», ОСОБА_1 виявив, що місцем його військового обліку являється ІНФОРМАЦІЯ_6 , окрім того у електронному кабінеті відображені відомості про придатність його до військової служби на підставі висновку ВЛК від 17.06.2025. Крім того, ОСОБА_1 звернув увагу на напис у електронному кабінеті – «Ви не прибули за мобілізаційним розпорядженням».
Представник позивача вказує на те, що з метою з`ясування обставин виникнення такого напису та інформації про порушення правил військового обліку ОСОБА_1 , в інтересах останнього було зроблено ряд адвокатських запитів, зокрема до органів Національної поліції України та ІНФОРМАЦІЯ_1 . Із відповідей на адвокатський запит, що надійшла від Департаменту превентивної діяльності Національної поліції України, 02.07.2025, ІНФОРМАЦІЯ_7 було зареєстроване звернення ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо порушення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , правил військового обліку, законодавства про мобілізаційну підготовку та мобілізацію. А з відповіді ІНФОРМАЦІЯ_1 , що надійшла на повторний адвокатський запит 20.08.2025, стало відомо, що за результатами проведеного 17.06.2025 медичного огляду ОСОБА_1 визнано придатним до проходження військової служби. Враховуючи, що у ОСОБА_1 не було протипоказань до проходження військової служби, а також у зв`язку з відсутністю відстрочки за призовом, ОСОБА_1 був призваний на військову службу. Однак під час направлення для проходження військової служби самовільно залишив команду. Додатком до відповіді на адвокатський запит надано копію довідки ВЛК №2025-0617-1402-4134-7 від 17.06.2025, відповідно до якої ОСОБА_2 визнано придатним до військової служби та наказ начальника ІНФОРМАЦІЯ_5 №500 від 17.06.2025 про призов ОСОБА_1 про призов на військову службу.
Представник позивача зазначає, що ОСОБА_1 не було ознайомлено із жодним документом, який би свідчив про його призов до проходження військової служби. Також ОСОБА_1 не було ознайомлено і з висновком військово-лікарської комісії, яка була проведена формально. З огляду на викладене, слід зазначити, що винесення наказу про призов ОСОБА_1 на військову службу без його ознайомлення та без надання йому можливості реалізувати свої права, пов`язані з належним проходженням військово-лікарської
комісії та мобілізаційними процедурами, має ознаки свавільного та протиправного рішення.
'Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 22.09.2025 року вказану позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків.
Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 29.09.2025 року поновлено позивачу строк звернення до суду із вказаним позовом та відкрито провадження у справі.
Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 23.01.2026 року поновлено судовий розгляд вказаної адміністративної справи та витребувано:
від ІНФОРМАЦІЯ_1 належним чином завірені копії направлення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 на проходження ВЛК, довідки ВЛК щодо ОСОБА_1 , картки обстеження та медичного огляду ОСОБА_1 , електронні звернення до органів національної поліції та докази, які слугували підставою для таких звернень стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ;
від ІНФОРМАЦІЯ_9 електронне звернення від 08.06.2025 року №Е2362272 та докази, які слугували підставою для такого звернення, а також надати відомості щодо інших електронних звернень до органів національної поліції, сформованих стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 24.02.2026 року повторно витребувано вищевказані докази, оскільки такі на виконання вимог Ухвали суду від 23.01.2026 року суду не надані.
На виконання вимог ухвали суду про витребування доказів, ІНФОРМАЦІЯ_3 подав до суду заяву, в якій долучив облікову картку позивача, довідку ВЛК №2025-0617-1402-4134-7 від 17.06.2025 року, направлення позивача для визначення придатності до служби, картку медичного обстеження та медичного огляду.
Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 12.03.2026 року застосовано до ІНФОРМАЦІЯ_9 захід процесуального примусу шляхом накладення штрафу в порядку частини першої статті 145 та частини першої статті149 Кодексу адміністративного судочинства України, стягнуто в дохід Державного бюджету України з ІНФОРМАЦІЯ_9 штраф у сумі 6556,00 грн та зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_10 невідкладно подати до Закарпатського окружного адміністративного суду докази, витребувані ухвалою від 24 лютого 2026 року, а саме: електронне звернення від 08.06.2025 року №Е2362272 та докази, які слугували підставою для такого звернення, а також надати відомості щодо інших електронних звернень до органів національної поліції, сформованих стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
26.03.2026 року на виконання вимог вищевказаної ухвали суду, ІНФОРМАЦІЯ_10 подав заяву, в якій направив до суду витребувані докази, зокрема: копію повістки №3502319, докази надіслання повістки, паперова копія оригіналу електронного документу - роздруківка з Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів на ОСОБА_1 
26.03.2026 року представник позивача подав до суду письмові пояснення.
У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги та просив суд позов задоволити, з мотивів наведених у позовній заяві.
Будучи належним чином повідомленим про день, час та місце проведення судового засіданні, відповідач не забезпечив явку свого представника у судове засідання. 
Заслухавши представника позивача, розглянувши подані сторонами документи та матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків.
У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є військовозобов`язаним та попередньо перебував на військовому обліку у ІНФОРМАЦІЯ_4 , тобто за місцем проживання у АДРЕСА_2 .
Представник позивача вказує на те, що 17.06.2025 року, повертаючись з міжнародних змаганнях (Кубок чемпіонів Європи) з пляжного футболу ОСОБА_1 було затримано та доставлено до ІНФОРМАЦІЯ_1 , де його без будь-яких на те пояснень чи направлень було спрямовано на проходження військово-лікарської комісії. Із висновком ВЛК чи будь-якими іншими документами ОСОБА_1 ознайомлено не було.
Відповідно до відомостей із електронної облікової картки позивача, судом встановлено:
20.01.2017 року позивач взятий на військовий облік у ІНФОРМАЦІЯ_4 ;
17.04.2025 року знято з військового обліку (досягнення 25-річного віку;
17.04.2025 року взято на військовий облік у ІНФОРМАЦІЯ_4 .
Разом з тим, із електронної облікової картки позивача, судом встановлено, що підставою для звернення 08.06.2025 року до Дніпровського управління поліції слугувало неприбуття позивача до ІНФОРМАЦІЯ_11 за повісткою №3502319. 
Із вказаної картки також вбачається, що 17.06.2025 року позивача доставлено до ТЦК та СП, складено адміністративний протокол (постанова) за ст. 210 КУпАП та взято на військовий облік у ІНФОРМАЦІЯ_12 , як військовозобов`язаний, який прибув з інших місцевостей України або із-за кордону на нове місце проживання.
17.06.2025 року ОСОБА_1 відповідно до направлення №3967824 був направлений до ВЛК при ІНФОРМАЦІЯ_12 для визначення придатності до служби в Десантно-штурмових військах, на підводних човнах, надводних кораблях, у морській піхоті, підрозділах спеціального призеачення.
Відповідно до Довідки ВЛК №2025-0617-1402-4134-7 від 17.06.2025 року солдат ОСОБА_1 визнаний придатним до військової служби.
Відповідно до витягу із наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_5 від 17.06.2026 року № 500 "Про призов військовозобов`язаних та резервістів на військову службу під час загальної мобілізації, на особливий період", ОСОБА_1 було призвано на військову службу під час мобілізації.
Разом з тим, судом встановлено, що під час направлення позивача для проходження військової служби він самовільно залишив команду та зник в невідомому напрямку, що слугувало підставою для звернення 01.07.2025 року до органів Національної поліції щодо доставлення ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_13 з метою притягнення до адміністративної відповідальності. 
Позивач вказує на те, що вищевказаний наказ про мобілізацію є протиправним та таким, що підлягає скасуванню, а також дії відповідача щодо внесення до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервісів даних про порушення ним правил військового обліку є протиправними.
Надаючи оцінку правовідносинам, що склались між сторонами, суд виходить з таких підстав та мотивів.
Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Статтею 65 Конституції України встановлено, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.
Відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України Президент України приймає відповідно до закону рішення про загальну або часткову мобілізацію та введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях у разі загрози нападу, небезпеки державній незалежності України.
Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, з 5 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб введено в Україні воєнний стан, якій діє до теперішнього часу.
Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також загальні засади проходження в Україні військової служби здійснює та визначає Закон України «Про військовий обов`язок і військову службу» №2232-XII від 25.03.1992 (далі Закон №2232-XII в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).
Згідно з частинами першою-третьою статті 1 Закону №2232-XII захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України. Військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення, посади в яких комплектуються військовослужбовцями. Військовий обов`язок включає, зокрема: прийняття в добровільному порядку (за контрактом) та призов (направлення) на військову службу; проходження військової служби.
Відповідно до частин першої-третьої статті 2 Закону №2232-XII, військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби. Проходження військової служби здійснюється: громадянами України - у добровільному порядку (за контрактом) за направленням або за призовом. Громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які проходять військову службу, є військовослужбовцями.
Частиною шостою статті 2 Закону №2232-XII визначені види військової служби: базова військова служба; військова служба за призовом під час мобілізації, на особливий період; військова служба за контрактом осіб рядового складу; військова служба за контрактом осіб сержантського і старшинського складу; військова служба (навчання) курсантів вищих військових навчальних закладів, та закладів вищої освіти, які мають у своєму складі військові інститути, факультети військової підготовки, кафедри військової підготовки, відділення військової підготовки (далі - вищі військові навчальні заклади та військові навчальні підрозділи закладів вищої освіти), а також закладів фахової передвищої військової освіти; військова служба за контрактом осіб офіцерського складу; військова служба за призовом осіб офіцерського складу; військова служба за призовом осіб із числа резервістів в особливий період.
Відповідно до частини першої статті 3 Закону №2232-XII правовою основою військового обов`язку і військової служби є Конституція України, цей Закон, Закон України «Про оборону України», «;Про Збройні Сили України», «;Про мобілізаційну підготовку і мобілізацію», інші закони України, а також прийняті відповідно до них укази Президента України та інші нормативно-правові акти щодо забезпечення обороноздатності держави, виконання військового обов`язку, проходження військової служби, служби у військовому резерві та статусу військовослужбовців, а також міжнародні договори України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.
Згідно з абзацом першим частини першої статті 39 Закону №2232-XII призов резервістів та військовозобов`язаних на військову службу під час мобілізації проводиться в порядку, визначеному цим Законом та Законом України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».
Правові основи мобілізаційної підготовки та мобілізації в Україні, засади організації цієї роботи, повноваження органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, а також обов`язки підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності, повноваження і відповідальність посадових осіб та обов`язки громадян щодо здійснення мобілізаційних заходів встановлює Закон України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» від 21.10.1993 №3543-XII (далі Закон №3543-XII, у редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин).
У статті 1 Закону №3543-XII містяться визначення понять «мобілізація» та «особливий період», відповідно до яких: мобілізація - комплекс заходів, здійснюваних з метою планомірного переведення національної економіки, діяльності органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій на функціонування в умовах особливого періоду, а Збройних Сил України, інших військових формувань, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - на організацію і штати воєнного часу. Мобілізація може бути загальною або частковою та проводиться відкрито чи приховано; особливий період - період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.
Загальна мобілізація, згідно з частиною 2 статті 4 Закону №3543-XII, проводиться одночасно на всій території України і стосується національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту, підприємств, установ і організацій.
Відповідно до частини 1 статті 22 Закону №3543-XII громадяни зобов`язані, зокрема: з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строк та місце, зазначені в повістці (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, військовозобов`язані, резервісти розвідувальних органів України - за викликом відповідного підрозділу розвідувальних органів України), для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період, направлення для проходження медичного огляду; проходити медичний огляд для визначення придатності до військової служби згідно з рішенням військово-лікарської комісії чи відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, закладів охорони здоров`я Служби безпеки України, а у розвідувальних органах України - за рішенням керівників відповідних підрозділів або військово-лікарської комісії Служби зовнішньої розвідки України, розвідувального органу Міністерства оборони України, центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону.
Статтею 23 Закону №3543-ХІІ встановлено вичерпний перелік осіб, яким надається відстрочка від призову на військову службу під час мобілізації та перелік осіб, які не підлягають призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період.

Відповідно до абзацу першого чаcтини п`ятої статті 22 Закону №3543-XII, порядок проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період визначається Кабінетом Міністрів України. Цей порядок визначає, зокрема порядок надання військовозобов`язаним та резервістам відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період та її оформлення, процедури оформлення призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період.
Постановою Кабінету Міністрів України від 16.05.2024 №560 затверджено Порядок проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період (далі Порядок №560 у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).
Відповідно до пункту 56 Порядку №560 відстрочка від призову на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період надається військовозобов`язаним з підстав, визначених статтею 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».
Згідно з пунктом 57 Порядку №560 для розгляду питань надання військовозобов`язаним відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період при районних (міських) територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки (відокремлених відділах) утворюються комісії у відповідному складі.
За правилами пункту 58 Порядку №560 за наявності підстав для одержання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період військовозобов`язані (крім заброньованих та посадових (службових) осіб, зазначених у підпунктах 16-23 пункту 1 додатка 5) особисто подають на ім`я голови комісії районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу (військовозобов`язані СБУ чи розвідувальних органів - голові Комісії в Центральному управлінні або регіональному органі СБУ чи відповідному розвідувальному органі) за місцем перебування на військовому обліку заяву за формою згідно з додатком 4, до якої додаються документи, що підтверджують право на відстрочку, або копії таких документів, засвідчені в установленому порядку, зазначені у переліку згідно з додатком 5.
Під час подання заяви військовозобов`язаний пред`являє військово-обліковий документ (військово-обліковий документ в електронній формі).
Заява військовозобов`язаного підлягає обов`язковій реєстрації в день її подання.
Відповідно до пункту 60 Порядку №560 комісія вивчає отримані заяву та підтвердні документи, оцінює законність підстав для надання відстрочки, за потреби готує запити до відповідних органів державної влади, інших державних органів для отримання інформації, що підтверджує право заявника на відстрочку, або використовує інформацію з публічних електронних реєстрів. Орган державної влади, інший державний орган здійснює розгляд відповідного запиту протягом п`яти робочих днів з дати його отримання.
Підтвердження достовірності та/або перевірка відомостей, зазначених у заяві, здійснюються шляхом електронної інформаційної взаємодії Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів з іншими державними реєстрами або базами (банками) даних.
Комісія зобов`язана розглянути отримані заяву та документи, що підтверджують право на відстрочку, протягом семи календарних днів з дати надходження, але не пізніше ніж протягом дня, наступного за днем отримання інформації на запити до органів державної влади, інших державних органів.
На підставі розгляду отриманих документів комісія ухвалює рішення про надання або відмову у наданні відстрочки. Рішення комісії оформляється протоколом.
У разі коли комісія надіслала відповідні запити до органів державної влади, інших державних органів для отримання інформації, строк розгляду заяви та документів, що підтверджують право військовозобов`язаного на відстрочку, не перевищує 15 календарних днів. У разі неотримання від органу державної влади, іншого державного органу відповіді на запит комісія не пізніше ніж на п`ятнадцятий день з дати реєстрації заяви приймає рішення на підставі поданих заявником документів. Про відсутність відповіді від органу державної влади, іншого державного органу на запит зазначається в протоколі.
Про прийняте комісією рішення заявникові повідомляється у спосіб, зазначений військовозобов`язаним у заяві про надання відстрочки, засобами телефонного, електронного або поштового зв`язку не пізніше ніж на наступний день після ухвалення такого рішення.
У разі позитивного рішення військовозобов`язаному видається довідка із зазначенням строку відстрочки за формою згідно з додатком 6.
Про відмову у наданні відстрочки військовозобов`язаному повідомляється письмово із зазначенням причини відмови за формою згідно з додатком 7. Таке рішення може бути оскаржене у судовому порядку.
До ухвалення комісією рішення військовозобов`язаний не підлягає призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період.
Відстрочка від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період надається на строк дії відповідних законних підстав, але не більш як на строк проведення мобілізації, встановлений Указом Президента України. У разі продовження строку проведення мобілізації відстрочка від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період військовозобов`язаному продовжується автоматично, але не більш як до настання обставин, за яких особа втрачає законні підстави на відстрочку.
Перевірка підстав у військовозобов`язаного щодо надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період (крім випадків, коли відстрочка від призову оформляється та надається автоматично відповідно до пункту 59 цього Порядку) здійснюється посадовими особами територіального центру комплектування та соціальної підтримки (Центрального управління або регіонального органу СБУ чи відповідного підрозділу розвідувальних органів) відповідно до їх функціональних обов`язків за допомогою Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів на підставі даних, отриманих з інших державних реєстрів або баз (банків) даних.
Військовозобов`язані, які звернулися до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (Центрального управління або регіональних органів СБУ чи відповідного підрозділу розвідувальних органів) із заявою про надання відстрочки, до прийняття рішення відповідною комісією не направляються для проходження медичного огляду для визначення придатності до військової служби, крім тих, що були раніше визнані обмежено придатними або тимчасово непридатними до військової служби за станом здоров`я на строк від шести до 12 місяців відповідно до висновку військово-лікарської комісії, у разі закінчення строку дії довідки (постанови) військово-лікарської комісії. У разі ухвалення комісією рішення про відмову у наданні відстрочки військовозобов`язаний, який підлягає призову на військову службу під час мобілізації, направляється на медичний огляд для визначення придатності до військової служби (абзаци 1, 2 пункту 63 Порядку №560).
В свою чергу, додатком 5 до Порядку №560 визначено вичерпний перелік документів, що подаються військовозобов`язаним для отримання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації відповідно до підстав, зазначених у статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію». 
Аналізуючи наведені норми закону, а також матеріали справи, суд вказує на те, що позивач станом на 17.06.2025 року згідно Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів ОСОБА_1 мав статус "підлягають призову на військову службу під час мобілізації". Крім того, відомості його військово-облікового документу "Резерв+" не містили даних про оформлену відстрочку від призову на військову службу. 
Суд вказує на те, що матеріали справи не містять відомостей і про те, що позивач звертався до відповідача із заявою про надання йому відстрочки.
Так, 17.06.2025 року гр. ОСОБА_1 у відповідності до Положення № 402 було проведено медичний огляд військово-лікарською комісією при ІНФОРМАЦІЯ_12 за результатами якого, був визнаний придатним до військової служби, що підтверджується довідкою ВЛК №2025-0617-1402-4134-7.
Суд констатує, що вказана довідка ВЛК є чинною та позивачем не оскаржена.
Враховуючи зазначене ОСОБА_3 був призваний на військову службу під час мобілізації відповідно до Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» та Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію». 
Як встановлено судом, під час направлення для проходження військової служби позивач самовільно залишив команду та зник в невідомому напрямку.
Враховуючи те, що позивач самовільно залишив команду, та не прибув за мобілізаційним розпорядження ІНФОРМАЦІЯ_14 було подане звернення до органів Національної Поліції, щодо доставлення ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_5 з метою його притягнення до адміністративної відповідальності.
Відтак, суд не вбачає протиправних дій ІНФОРМАЦІЯ_5 щодо внесення до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів даних про порушення правил військового обліку позивачем.
Отже, виходячи із системного аналізу положень чинного законодавства України та достатніх доказів зібраних у справі, суд дійшов висновку, що відповідач діяв у межах повноважень, на підставі, у спосіб передбачений законодавством, що спростовує вимоги адміністративного позову про визнання протиправним та скасування наказу від 17.06.2025 року №500 та визнання протиправними дій ІНФОРМАЦІЯ_5 щодо внесення до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів даних про порушення правил військового обліку позивачем.
Позовна вимога про зобов`язання відповідача виключити з Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів даних про порушення ОСОБА_1 правил військового обліку не підлягає задоволенню, оскільки є похідною від позовних вимог, в задоволенні яких відмовлено.
Згідно із положеннями статті 75 КАС України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. При цьому, в силу положень статті 76 КАС України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Згідно з статтею 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Таким чином, довести правомірність своїх дій чи бездіяльності відповідно до принципу офіційності в адміністративному судочинстві зобов`язаний суб`єкт владних повноважень.
Разом з тим, згідно з принципом змагальності позивач має спростувати доводи суб`єкта владних повноважень, якщо заперечує їх обґрунтованість.
Натомість в даному випадку позивачем не доведено та не підтверджено належними доказами доводи на обґрунтування підстав зазначених у позовній заяві.
Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість мотивів, покладених суб`єктом владних повноважень в основу своїх дій на відповідність вимогам частини другої статті 2 КАС України та зважаючи на доводи адміністративного позову, суд дійшов висновку про безпідставність позовних вимог.
Керуючись статтями 9, 14, 90, 139, 242-246, 255 КАС України, суд -

В И Р І Ш И В :

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до ІНФОРМАЦІЯ_1 (код ЄДРПОУ: НОМЕР_1 ) про визнання протиправним та скасування наказу, зобов`язання вчинити дії - відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
Рішення суду може бути оскаржене до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Повний текст рішення виготовлено та підписано 14.05.2026 року. 

Суддя	С.А. Гебеш