Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
( з а о ч н е )
Справа №338/341/26
Провадження №2/338/558/26
27 травня 2026 року Богородчанський районний суд Івано-Франківської області
в складі : головуючого-судді Шишка О.А.,
з участю : секретаря Сіщук Г.Б.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Богородчани цивільну справу за позовом акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 , товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвент», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача – приватний виконавець виконавчого округу Івано-Франківської оласті Безрукий Олег Васильович, 

в с т а н о в и в :

АТ КБ «ПриватБанк» звернулося в суд із позовною заявою до ОСОБА_1 , ТОВ «ФК «Інвент», треті особи на стороні відповідача – приватний виконавець виконавчого округу Івано-Франківської області Безрукий О.В., Богородчанський відділ державної виконавчої служби в Івано-Франківському районі Івано-Франківської області, про зняття арешту з майна.
Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 05.11.2007 року між позивачем та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір № 504K-7 за яким ОСОБА_2 отримав кредит у сумі 40000 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом, з кінцевим терміном погашення 04.11.2014 року. З метою забезпечення виконання зобов`язань за вищевказаним договором 06.11.2007 року між позивачем та ОСОБА_1 був укладений договір іпотеки, відповідно до якого іпотекодавець ОСОБА_1 передав в іпотеку належне йому нерухоме майно:виробничо складські приміщення в АДРЕСА_1 , 06.11.2007 іпотека була зареєстрована в Державному реєстрі Іпотек (реєстраційний номер обтяження: 5973553) та у Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна (реєстраційний номер обтяження: 5973487).
27.05.2015 року рішенням Богородчанського районного суду Івано-Франківської області у справі № 338/460/15-ц, з урахуванням ухвали про виправлення описки від 22.01.2026 задоволено позов ПАТ КБ «Приватбанк», та звернуто стягнення на складські приміщення загальною площею 571,30 м. кв., які розташовані в АДРЕСА_1 , що належить іпотекодавцю на праві приватної власності шляхом продажу вказаного предмету іпотеки Банком. 
Однак, на сьогоднішній день позивач позбавлений можливості виконати вищезазначене рішення через накладені арешти на предмет іпотеки, а саме: обтяження № 9091515 від 25.09.2009 року, зареєстроване на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження АА № 450039 від 25.09.2009 року, прийнятої відділом державної виконавчої служби Богородчанського районного управління юстиції; обтяження № 33542918 від 04.10.2019 року, зареєстроване на підставі постанови про арешт майна боржника № 60222912 виданої 03.10.2019 приватним виконавцем виконавчого округу Івано-Франківської області Безруким Олегом Васильовичем.
Вказує, що Іпотека, як правовий інститут, виконує забезпечувальну функцію виконання боржником основного зобов`язання, тобто гарантує кредитору - іпотекодержателю право на задоволення його вимог за рахунок певного, заздалегідь визначеного сторонами майна за наявності в боржника заборгованості перед кредитором. Крім того іпотека була зареєстрована в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна 06.11.2007 року, тобто раніше ніж накладені арешти (25.09.2009 року, 04.10.2019 року). Також Закон України «Про іпотеку» визначає, що пріорітетне право іпотекодержателя на задоволення забезпечених іпотекою вимог за рахунок предмета іпотеки відносно зареєстрованих у встановленому законом порядку прав чи вимог інших осіб на передане в іпотеку нерухоме майно виникає з моменту державної реєстрації іпотеки. Зареєстровані права та вимоги на нерухоме майно підлягають задоволенню згідно з їх пріоритетом - у черговості їх державної реєстрації.
Зазначає, що накладені арешти порушують права позивача як іпотекодержателя та перешкоджають виконанню рішення Богородчанського районного суду Івано-Франківської області від 27.05.2015 року у справі № 338/460/15-ц, яким звернено стягнення на предмет іпотеки, тому просить позов задовольнити. 
Представник позивача в судове засідання не з`явився, у поданій заяві вимоги позову підтримав, просив їх задовольнити, не заперечив проти заочного розгляду справи.
Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся в установленому законом порядку, про причину неявки суд не повідомив, відзиву на позовну заяву не надав. У зв`язку з цим судом постановлено ухвалу про заочний розгляд справи на підставі наявних у ній доказів.
Представник ТОВ ФК «Інвент» в судове засідання не з`явилася, у поданій заяві повідомила, що приватний виконавець виконавчого округу Івано-Франківської області Безрукий О.В. припинив обтяження № 33542918 від 04.10.2019 року.
Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача – Богородчанського відділу державної виконавчої служби в Івано-Франківському районі Івано-Франківської області Івано-Франківського міжрегіонального управління Міністерства юстиції, приватний виконавець виконавчого округу Івано-Франківської області Безрукий О.В., та в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися у встановленому законом порядку.
Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з таких підстав.
Судом встановлено, що 05.11.2007 року між позивачем та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір № 504K-7 за яким ОСОБА_2 отримав кредит у сумі 40000 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом, з кінцевим терміном погашення 04.11.2014 року.
З метою забезпечення виконання зобов`язань за вищевказаним договором 06.11.2007 року між позивачем та ОСОБА_1 був укладений договір іпотеки, відповідно до якого іпотекодавець ОСОБА_1 передав в іпотеку належне йому нерухоме майно:виробничо складські приміщення в АДРЕСА_1 , 06.11.2007 іпотека була зареєстрована в Державному реєстрі Іпотек (реєстраційний номер обтяження: 5973553) та у Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна (реєстраційний номер обтяження: 5973487).
Рішенням Богородчанського районного суду Івано-Франківської області від 27.05.2015 року у справі № 338/460/15-ц задоволено позов ПАТ КБ "Приватбанк" до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: ОСОБА_2 , про звернення стягнення заборгованості за кредитним договором на предмет іпотекита вирішено: в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №504 К - 7 від 05.11.2007 року в розмірі 651412,13 доларів США, що за курсом 23.77 відповідно до службового розпорядження НБУ від 04.03.2015 року складає 15484066, 38 грн., звернути стягнення на складські приміщення загальною площею 571,30 м. кв., які розташовані в АДРЕСА_1 , що належить іпотекодавцю ОСОБА_1 на праві приватної власності шляхом продажу вказаного предмету іпотеки (на підставі договору іпотеки від 06.11.2007 року зареєстрованого за №7682) Публічним акціонерним товариством Комерційний банк "Приватбанк" , з укладанням від свого імені договору купівлі – продажу будь – яким способом з іншою особою покупцем, з отриманням витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, з отриманням кадастрового номеру земельної ділянки, з отриманням дублікатів правовстановлюючих документів на нерухомість у відповідних установах, підприємствах або організаціях незалежно від форм власності та підпорядкування, з реєстрацію правочину купівлі - продажу предмету іпотеки у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, з отриманням дублікатів правовстановлюючих документів на нерухомість у відповідних установах, підприємствах або організаціях незалежно від форм власності та підпорядкування, з можливістю здійснення ПАТ КБ "Приватбанк" всіх передбачених нормативно – правовими актами державних дій, необхідних для продажу предмету іпотеки. Рішення суду набрало законної сили 29.06.2015 року.
Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна станом на 06.02.2026 року на вказане майно зареєстровано обтяження: обтяження № 9091515 від 25.09.2009 року, зареєстроване на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження АА № 450039 від 25.09.2009 року, прийнятої відділом державної виконавчої служби Богородчанського районного управління юстиції; обтяження № 33542918 від 04.10.2019 року, зареєстроване на підставі постанови про арешт майна боржника № 60222912 виданої 03.10.2019 приватним виконавцем виконавчого округу Івано-Франківської області Безруким Олегом Васильовичем.
Вищевказані обтяження порушують права позивача як іпотекодержателя та перешкоджають виконанню рішення Богородчанського районного суду Івано-Франківської області від 27.05.2015 року у справі 338/460/15-ц, яким звернено стягнення на предмет іпотеки.
Відповідно до ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Частиною 4 статті 59 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено вичерпний перелік випадків, в яких державний виконавець може самостійно зняти арешт з майна. У всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду (ч. 5 ст. 59 вищевказаного Закону).
У статті 59 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.
Разом з тим право на звернення до суду з вимогою про звільнення майна з-під арешту має не лише власник майна, а й особа, речові чи майнові права якої порушені накладенням такого арешту. Зокрема, іпотекодержатель як особа, яка має зареєстроване речове право щодо предмета іпотеки та пріоритетне право на задоволення своїх вимог за рахунок цього майна, вправі звернутися до суду з позовом про скасування арешту, якщо арешт перешкоджає реалізації його прав.
Такий висновок узгоджується з правовою позицією, викладеною Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 26 листопада 2019 року у справі № 905/386/18.
Відповідно до п. 2 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 03 червня 2016 року, позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно).
Відповідно до статті 1 Закону України «Про іпотеку» іпотека є видом забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні та користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право у разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника.
Згідно зі статтею 3 Закону України «Про іпотеку» взаємні права та обов`язки іпотекодавця та іпотекодержателя виникають з моменту державної реєстрації іпотеки. Зареєстровані права та вимоги на нерухоме майно підлягають задоволенню згідно з їх пріоритетом – у черговості державної реєстрації.
Відповідно до частини шостої статті 3 Закону України «Про іпотеку» пріоритет права іпотекодержателя на задоволення забезпечених іпотекою вимог виникає з моменту державної реєстрації іпотеки.
Таким чином, у разі якщо іпотека була зареєстрована раніше, ніж накладено арешт у виконавчому провадженні, права іпотекодержателя мають вищий пріоритет порівняно з правами інших кредиторів боржника.
За змістом статей 12, 33 Закону України «Про іпотеку» іпотекодержатель має право звернути стягнення на предмет іпотеки у випадку невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання. Наявність арешту, накладеного у межах виконавчого провадження на користь інших стягувачів, обмежує реалізацію прав іпотекодержателя та фактично унеможливлює здійснення ним передбачених законом способів звернення стягнення на предмет іпотеки.
Відповідно до статті 391 Цивільного кодексу України власник або особа, яка має речове право на майно, має право вимагати усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном.
Отже судом встановлено, що арешти на спірне майно були накладені після виникнення та державної реєстрації права іпотеки, а тому не можуть мати переваги над правами іпотекодержателя. 
Аналогічний висновок зазначений у постанові Верховного Суду від 05.05.2025 у справі №466/2651/23, відповідно до якого права іпотекодержателя захищаються принципом пріоритетності іпотеки, а накладення арешту на майно після виникнення права іпотеки не змінює та не припиняє такого пріоритету.
Відповідно до Витягу з Державного реєстру речових прав від 03.04.2026 року обтяження №33542918 від 04.10.2019 року припинено на підставі рішення приватного виконавця виконавчого округу Івано-Франківської області Безрукого О.В. від 02.04.2026 року. Отже вимога про скасування обтяження № 33542918 від 04.10.2019 року задоволенню не підлягає.
За таких обставин суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають до часткового задоволенню, й арешт накладений на предмет іпотеки на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження АА № 450039 від 25.09.2009, прийнятої відділом державної виконавчої служби Богородчанського районного управління юстиції, підлягає скасуванню.
На підставі ст.41, 92 Конституції України, ст.59 Закону України "Про виконавче провадження", ст. 15, 16, 316, 321, 391 ЦК України, керуючись ст. 280-285 ЦПК України, суд

у х в а л и в :
Позов задовольнити частково.
Зняти арешт, накладений на виробничо складські приміщення за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер майна 20420705, що належать на праві приватної власності ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) шляхом скасування у Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна обтяження № 9091515 від 25.09.2009, зареєстроване на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження АА № 450039 від 25.09.2009, прийнятої відділом державної виконавчої служби Богородчанського районного управління юстиції.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 30 днів з дня його проголошення.

Повний текст рішення складено 08 червня 2026 року.

 Головуючий          О. А. Шишко