УКРАЇНА
Житомирський апеляційний суд 

Справа №273/39/25 Головуючий у 1-й інст. Бєлкіна Д. С. 
Номер провадження №33/4805/409/26
Категорія ч.1 ст.130 КУпАП Доповідач Галацевич О. М. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 червня 2026 року м.Житомир

Суддя судової палати з розгляду цивільних справ Житомирського апеляційного суду Галацевич О.М., розглянувши у порядку письмового провадження в приміщенні суду в м. Житомирі апеляційну скаргу адвоката Рябчука Ігоря Валерійовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 , на постанову Баранівського районного суду Житомирської області від 27 жовтня 2025 року, якою останнього визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП,

встановив:

Постановою судді Баранівського районного суду Житомирської області від 27 жовтня 2025 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17 000,00 грн, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік. Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 605,60 грн.
Згідно з постановою судді місцевого суду, ОСОБА_1 29.12.2024 о 18 год 05 хв в с. Рогачів по вул Звягельській 35, керував автомобілем Mersedes Benz ml 320, номерний знак НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п.2.9 а) Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП. 
Не погоджуючись з постановою судді місцевого суду адвокат Рябчук І.В., в інтересах ОСОБА_1 , подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову скасувати та закрити провадження у справі. 
На обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що судом першої інстанції неповно з`ясовано обставини справи, неправильно застосовано норми матеріального права та допущено порушення норм процесуального права. Зокрема, захисник вказує, що матеріали справи не містять належних та допустимих доказів керування ОСОБА_1 транспортним засобом, а також його зупинки працівниками поліції. За твердженням апелянта, на долученому до справи відеозаписі зафіксовано лише спілкування ОСОБА_1 з працівниками поліції, тоді як факт керування ним транспортним засобом або його зупинки на відеозаписі відсутній. Крім того, захисник зазначає, що хоча в матеріалах справи міститься документ про роз`яснення прав, передбачених ст.268 КУпАП, на відеозаписі не зафіксовано моменту такого роз`яснення чи підписання відповідного документа до початку проведення огляду на стан сп`яніння. Також звертає увагу на недоліки оформлення матеріалів справи, зокрема відсутність належного акту огляду на стан сп`яніння із зазначенням ознак алкогольного сп`яніння, підтверджених свідками, а також на те, що зазначені в акті ознаки не відображені на відеозаписі. Крім того, захисник посилається на відсутність у вказаному акті дати його складання.
Належним чином повідомлені про місце і час судового засідання ОСОБА_1 та його захисник Рябчук І.В. до суду апеляційної інстанції не з`явились, будь-яких клопотань на адресу суду не направляли.
За таких обставин, з метою недопущення затягування розгляду справи, зважаючи на положення статті 268 КУпАП, які не містять імперативної заборони щодо розгляду справи за відсутності особи, щодо якої складено протокол про адміністративне правопорушення та у відповідності до положень ч.6 ст.294 КУпАП, суд приходить до висновку про можливість розгляду справи за відсутності осіб, які беруть участь в апеляційному провадженні справи.
Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, перевіривши доводи апеляційної скарги, приходжу до наступного висновку.
Відповідно до пункту 2.9 а) Правил дорожнього руху України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.
Керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, тягне за собою адміністративну відповідальність, передбачену ч.1 ст.130 КУпАП.
За правилами частин 2-5 ст.266 КУпАП, огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних засобів поліцейським із застосуванням технічних засобів відеозапису, а у разі незгоди особи на проведення огляду з використання спеціальних технічних засобів або у разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. 
Згідно зі ст.245 КУпАП України, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами, як наголошується в ст.251 КУпАП.
Як зазначено в ст.252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Згідно вимог ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Зазначені вимоги закону при розгляді матеріалів за протоколом про адміністративне правопорушення судом першої інстанції дотримані і висновок суду про визнання ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, за порушення ним п.2.9 а) Правил дорожнього руху, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи, підтверджений наявними в матеріалах справи доказами, а зміст постанови відповідає вимогам статей 283, 284 КУпАП.
Як правильно встановив суддя місцевого суду, наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, підтверджується: протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 208138 від 29.12.2024, згідно якого,  ОСОБА_1 29.12.2024 о 18 год 05 хв в с. Рогачів по вул Звягельській 35, керував автомобілем Mersedes Benz ml 320, номерний знак НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п.2.9 а) Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП. Огляд на стан сп`яніння зі згоди водія у встановленому законом порядку проводився із застосуванням приладу Драгер 6810 на місці зупинки транспортного засобу (а.с.2); актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (а.с.5); результатом тесту №730 від 29.12.2024, проведеним на місці зупинки транспортного засобу, цифровий показник якого 1,31 проміле (а.с.6); копією постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі серії ЕНА №3754143 за ч.1 ст. 121-3 КУпАП (а.с.9); розпискою про роз`яснення прав та обов`язків, передбачених ст.63 Конституції України та ст.268 КУпАП (а.с.3); розпискою про інформування особи, яка підлягає огляду на стан сп`яніння про порядок застосування спеціального технічного засобу від 29.12.2024 (а.с.4); направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 29.12.202 (а.с.7); відеозаписом події з нагрудної камери поліцейського (а.с.11). 
Суддя місцевого суду надав належну оцінку всім доказам у справі, проаналізував їх у сукупності та взаємозв`язку і дійшов правильного висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
Доводами апеляційної скарги під час апеляційного розгляду справи висновків суду першої інстанції не спростовано. 
На наявному в матеріалах справи відеозаписі об`єктивно зафіксовані обставини адміністративного правопорушення, які є достатніми для вирішення питання про наявність події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, в діях ОСОБА_1 . 
Вбачається, що  ОСОБА_1 пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою спеціального технічного засобу Alkotest Drager 6810, результат якого показав перевищення допустимої норми – 1,31 проміле. Будь-яких зауважень чи клопотань щодо процедури проходження і результату огляду ОСОБА_1 не заявляв, підписав протокол про адміністративне правопорушення, чек за результатами тестування спеціальним засобом Alcotest Drager 6810, акт огляду, постанову про накладення стягнення за порушення водієм ПДР. Водія відсторонено від подальшого керування транспортним засобом.
Під час огляду на стан сп`яніння  ОСОБА_1 та оформлення відносно нього адміністративних матеріалів працівниками поліції не допущено порушень вимог Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС та МОЗ України від 09.11.2015 №1452/735, Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07.11.2015 №1395, ст.ст.256,266 КУпАП, які могли б бути підставою для визнання такого огляду недійсним, а складених процесуальних документів - недопустимими доказами. 
Обставини щодо відсутності доказів керування транспортним засобом, на які посилається захисник в апеляційній скарзі, були предметом дослідження суду першої інстанції та отримали належну оцінку в оскаржуваній постанові. Апеляційний суд погоджується з висновками місцевого суду в цій частині, оскільки вони відповідають фактичним обставинам справи та підтверджуються дослідженими доказами.
Відсутність на відеозаписі окремого фрагмента руху транспортного засобу або його зупинки не свідчить про відсутність події адміністративного правопорушення та не виключає наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Сукупність наявних у справі доказів є достатньою для висновку про те, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом за обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, а тому доводи апеляційної скарги про недоведеність даного факту є безпідставними.
Факт відсутності на відеозаписі фрагмента роз`яснення процесуальних прав не свідчить про те, що такі права ОСОБА_1 не роз`яснювалися, з огляду на наявність у матеріалах справи підписаної ним розписки про роз`яснення прав та відсутність будь-яких зауважень щодо порушення його процесуальних прав під час складання адміністративних матеріалів.
Інші доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.
При цьому, суд апеляційної інстанції враховує практику Європейського Суду з прав людини про те, що право на обґрунтоване рішення не вимагає детальної відповіді судового рішення на всі доводи висловлені сторонами. Крім того, воно дозволяє вищим судам просто підтверджувати мотиви, надані нижчими судами, не повторюючи їх (справ «Гірвісаарі проти Фінляндії», п. 32).
Пункт 1 статті 6 Конвенції не вимагає більш детальної аргументації від апеляційного суду, якщо він лише застосовує положення для відхилення апеляції відповідно до норм закону, як такої, що не має шансів на успіх, без подальших пояснень (Burg and others v. France (Бюрг та інші проти Франції), (dec.); Gorou v. Greece (no.2) (Гору проти Греції №2) [ВП], § 41.
Апеляційним переглядом справи про адміністративне правопорушення не встановлено порушення судом першої інстанції норм закону, які б слугували підставою для скасування чи зміни постанови суду. Висновки суду відповідають фактичним обставинам справи, та не спростовуються доводами апеляційної скарги.
За таких обставин, підстав для скасування постанови судді місцевого суду відносно ОСОБА_1 немає.
Керуючись ст. 294 КУпАП, суд –

постановив:

Апеляційну скаргу адвоката Рябчука Ігоря Валерійовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 , залишити без задоволення, а постанову Баранівського районного суду Житомирської області від 27 жовтня 2025 року - без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя О.М. Галацевич