ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 травня 2026 року 
м. Київ

cправа № 922/1037/21 (922/2242/25) 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Погребняка В.Я. (головуючий), Васьковського О.В., Огородніка К.М., 
за участі секретаря судового засідання Громак В.О.

учасники справи:
боржник - Товариство з обмеженою відповідальністю "АЛКІС",
ліквідатор боржника арбітражний керуючий Черкасов Станіслав Андрійович - особисто (в режимі відеоконференції за допомогою системи відеоконференцзв`язку за посиланням на офіційний вебпортал судової влади України vkz.court.gov.ua.),
позивач (кредитор) - ОСОБА_1 ,
представник позивача - не з`явився,
відповідач - ОСОБА_2 ,
представник відповідача - не з`явився,
відповідач - ОСОБА_3 ,
представник відповідача - не з`явився,

розглянув у відкритому судовому засіданні (в режимі відеоконференції за допомогою системи відеоконференцзв`язку за посиланням на офіційний вебпортал судової влади України vkz.court.gov.ua.) касаційну скаргу
ОСОБА_1 
на постанову Східного апеляційного господарського суду
від 14.01.2026
у складі колегії суддів: Лакізи В.В. (головуюча), Білоусової Я.О., Тарасової І.В.,

у провадженні за позовом
ОСОБА_1 
до ОСОБА_2 
ОСОБА_3 
Про покладення субсидіарної відповідальності за зобов`язаннями боржника на суму 420 928,10грн.

у справі №922/1037/21 за заявою
ОСОБА_1 ,
ОСОБА_4 ,
Новакова Антона Івановича 
до Товариства з обмеженою відповідальністю "АЛКІС"
про банкрутство 

ВСТАНОВИВ:

ІСТОРІЯ СПРАВИ

Короткий зміст руху справи

1. Ухвалою Господарського суду Харківської області від 20.04.2021 відкрито провадження у справі про банкрутство Товариство з обмеженою відповідальністю "АЛКІС" (далі - ТОВ "АЛКІС", боржник); визнано розмір вимог ініціюючих кредиторів в загальній сумі 221 765,90 грн, з якої: перед Новаковим А.І. - 1 762,00 грн; перед ОСОБА_4 - 54 800,00 грн; перед ОСОБА_1 - 165 203,90 грн.

2. Постановою Господарського суду Харківської області від 23.09.2021 визнано ТОВ "АЛКІС" - банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру; призначено ліквідатором ТОВ "АЛКІС" - арбітражного керуючого Баранова Тараса Олеговича.

3. За наслідками розгляду справи визнана судом заборгованість ТОВ "АЛКІС" перед кредиторами складає 420 928,10 грн. та підтверджується наступними судовими рішеннями:

- перед адвокатом Новаковим А.І. сума заборгованості складає 1762,00 грн, яка стягнута на підставі постанови Верховного Суду від 29.10.2018 у справі № 922/4083/17 та є витратим зі сплати судового збору;

- перед ОСОБА_4 заборгованість складає в загальній сумі 4 800,00 грн та 50 000,00 грн, яка стягнута на підставі рішень Господарського суду Харківської області від 19.03.2018 та від 02.04.2018 у справі № 922/4083/17 відповідно та є витратами зі сплати судового збору та витратами на професійну правничу допомогу;

- перед ОСОБА_1 на загальну суму 164 203,90 грн, з якої: 41607,50 грн (заборгованість по заробітній платі за період з 01.10.2011 по 17.07.2017 - 36 607,50 грн, моральна шкода - 2000,00 грн та витрати на правничу допомогу - 3000,00 грн), що підтверджується постановою Харківського апеляційного господарського суду від 14.02.2019 у справі № 641/1122/18; 36 945,90 грн (заборгованість по заробітній платі за період з 25.10.2017 по 01.09.2018), що підтверджується рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 20.02.2020 у справі № 641/6829/18; 85 650,50 грн (заборгованість по заробітній платі за період з 01.10.2011 року по 17.07.2017 року у розмірі 62412,50 грн та заборгованість по заробітній платі за період з 01.09.2018 по 01.03.2019 у розмірі 23238,00 грн), що підтверджується рішенням Комінтернівського районного суду м.Харкова від 16.04.2020 у справі №641/1695/19; 200 162,20 грн (заборгованість по виплаті заробітної плати у розмірі 153517,00 грн, без вирахування з цієї суми податків та обов`язкових платежів при її виплаті за період з 01.03.2019 по 23.09.2021, середній заробіток за час затримки розрахунку по заробітній платі у сумі 46 645,20 грн, з утриманням з цих сум передбачених законом податків та інших обов`язкових платежів при їх виплаті), що підтверджується рішенням Господарського суду Харківської області від 05.06.2025 у справі №922/1037/21 (922/1196/25). 

4. ОСОБА_1 звернулась до Господарського суду Харківської області з позовною заявою, в якій просила стягнути солідарно із засновників та керівників ТОВ "АЛКІС": ОСОБА_3 та ОСОБА_2 до ліквідаційної маси ТОВ "АЛКІС" в порядку покладання субсидіарної відповідальності грошові кошти в сумі 420 928,10грн.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції 

5. Рішенням Господарського суду Харківської області від 07.10.2025 у справі №922/1037/21 (922/2242/25) позов задоволено.
Покладено солідарно на ОСОБА_3 та ОСОБА_2 субсидіарну відповідальність за зобов`язаннями Товариства з обмеженою відповідальністю "АЛКІС".
Стягнуто солідарно з ОСОБА_3 та ОСОБА_2 на користь ТОВ "АЛКІС" грошові кошти в розмірі 420 928,10 грн.

6. Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , як засновниками та керівниками ТОВ "АЛКІС" не вживалися заходи та не приймалися ефективні управлінські рішення, що негативно вплинуло на статутну діяльність підприємства та що призвело до фінансових збитків, втрат і, як наслідок неможливість розрахуватися із кредиторами, доказів протилежного відповідачами не доведено.

7. За висновком господарського суду першої інстанції, погіршення фінансового стану та як наслідок банкрутство ТОВ "АЛКІС" відбулося з вини його засновників та керівників, зазначених вище, які мали право визначати напрямки та впливати на господарську діяльність боржника, проте не вжили жодних заходів для погашення кредиторської заборгованості та запобігання банкрутству.

Короткий зміст постанови суду апеляційної інстанції 

8. Постановою Східного апеляційного господарського суду від 14.01.2026 апеляційні скарги ОСОБА_3 та ОСОБА_2 задоволено.
Рішення Господарського суду Харківської області від 07.10.2025 у справі №922/1037/21 (922/2242/25) скасовано.
Прийнято нове рішення, яким в позові відмовлено.

9. За результатами апеляційного перегляду, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що заява кредитора (яка підтримана ліквідатором Черкасовим С.А.) про покладення субсидіарної відповідальності на ОСОБА_3 та ОСОБА_2 не містить повного дослідження фінансового стану боржника у період, що підлягає оцінці, дій кожної з вказаних відповідальних осіб, спрямованих на умисне доведення боржника до банкрутства, яке було порушено в 2021 році; причинно-наслідкового зв`язку між їх діями і настанням негативних для кредиторів наслідків щодо непогашення їх кредиторських вимог, не підтверджено недостатності ліквідаційної маси після вжиття всіх передбачених КУзПБ заходів щодо її формування, які за твердженням ліквідатора сприяли доведенню до банкрутства ТОВ "АЛКІС". Відповідно, поданою заявою не підтверджено всі елементи деліктного складу субсидіарної відповідальності.

Встановлені у справі обставини

10. ТОВ "АЛКІС" зареєстроване 23.11.2006 Чугуївською районною державною адміністрацією, номер запису: 14791020000000322.

11. Відповідно до інформації з ЄДРПОУ на момент відкриття провадження про банкрутство ТОВ "АЛКІС" засновником та керівником боржника є ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ). До 27.06.2018 засновником та керівником боржника ТОВ "АЛКІС" був ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_2 ), що підтверджується інформацією з ЄДРПОУ.

12. З 27.05.2016 по 05.07.2018 основним видом діяльності ТОВ "АЛКІС" згідно коду КВЕД 77.12 було - надання в оренду вантажних автомобілів. З 05.07.2018 основним видом діяльності ТОВ "АЛКІС" згідно коду КВЕД 46.90 було - неспеціалізована оптова торгівля.

13. В ході проведення ліквідаційної процедури у справі про банкрутство ТОВ "АЛКІС" проведено (на підставі документів статистичної звітності боржника ТОВ "АЛКІС", які подавалися боржником за період з 2016 по 2019 роки, довідок про відчуження транспортних засобів, належних ТОВ "АЛКІС" у період з 21.04.2018 по 23.06.2018, а також рішень суду стосовно боржника за вказаний період) Аналіз щодо виявлення ознак неплатоспроможності підприємства та ознак дій з приховування банкрутства, фіктивного банкрутства чи доведення до банкрутства товариства з обмеженою відповідальністю "АЛКІС".

14. В ході проведення Аналізу ліквідатором було встановлено, що ТОВ "АЛКІС" має грошові зобов`язання (заборгованість із заробітної плати) перед працівницею ОСОБА_1 , які випливають із трудових правовідносин за період з 01.10.2011 по 01.03.2019. Наявність заборгованості із заробітної плати за період з 01.10.2011 по 01.03.2019 підтверджена рішеннями суду, а саме: постановою Харківського апеляційного суду від 14.02.2019 у справі № 641/1122/18 і рішеннями Комінтернівського районного суду м. Харкова від 19.12.2018 по справі 641/6829/18 та від 16.04.2020 по справі № 641/1695/19 та включена до реєстру вимог кредиторів у загальній сумі 164203,90 грн. 

15. Рішенням господарського суду Харківської області від 05.05.2025 по справі № 922/1037/21 (922/1196/25) стягнуто з ТОВ "АЛКІС" на користь ОСОБА_1 заборгованість по виплаті заробітної плати у розмірі 153517,00 грн., без вирахування з цієї суми податків та обов`язкових платежів при її виплаті за період з 01.03.2019 по 23.09.2021, середній заробіток за час затримки розрахунку по заробітній платі у сумі 46 645,20 грн., з утриманням з цих сум передбачених законом податків та інших обов`язкових платежів при їх виплаті. Всього на суму 200162,20 грн.

16. На підставі довідки РСЦ ГСЦ МВС в Харківській, Полтавській та Сумській областях, наданої на запит ліквідатора було встановлено, що на підставі договорів купівлі - продажу транспортних засобів, укладених в ТСЦ № 6845 (м. Хмельницький), ТСЦ № 0546 (м. Вінниця) та ТОВ «ТБ «Слобожанщина» (м. Харків) було проведено перереєстрацію (відчуження) транспортних засобів, які належали ТОВ "АЛКІС", а саме:

У ТСЦ № 6845 (м. Хмельницький):
- автомобіль ЗІЛ 130, 1989 року випуску, номерний знак НОМЕР_3 , 24.04.2018 року перереєстровано на ТОВ "ЗАХІДГАЗ-СЕРВІС" (ЄДРПОУ 41775468) на підставі договору купівлі-продажу укладеному в ТСЦ № 6845 № 6845/2018/913302 від 24.04.2018 року;
- автомобіль MAN, 2000 року випуску, номерний знак НОМЕР_4 , 20.06.2018 року перереєстровано на ТОВ "ЗАХІДГАЗ-СЕРВІС" (ЄДРПОУ 41775468) на підставі договору купівлі-продажу укладеному в ТСЦ № 6845 № 6845/2018/992924 від 20.06.2018 року;
- автомобіль MAN, 1998 року випуску, номерний знак НОМЕР_5 , 21.04.2018 року перереєстровано на ТОВ "ЗАХІДГАЗ-СЕРВІС" (ЄДРПОУ 41775468) на підставі договору купівлі-продажу укладеному в ТСЦ № 6845 № 6845/2018/909657 від 21.04.2018 року;
- автомобіль MAN, 2002 року випуску, номерний знак НОМЕР_6 , 21.04.2018 року перереєстровано на ТОВ "ЗАХІДГАЗ-СЕРВІС" (ЄДРПОУ 41775468) на підставі договору купівлі-продажу укладеному в ТСЦ № 6845 № 6845/2018/910796 від 21.04.2018 року;
- автомобіль ГАЗ 33021, 1997 року випуску, номерний знак НОМЕР_7 , 27.04.2018 року перереєстровано на ТОВ "ЗАХІДГАЗ-СЕРВІС" (ЄДРПОУ 41775468) на підставі договору купівлі-продажу укладеному в ТСЦ № 6845 № 6845/2018/919563 від 27.04.2018 року;
- автомобіль ИЖ 2715, 1998 року випуску, номерний знак НОМЕР_8 , 25.04.2018 року перереєстровано на ТОВ "ЗАХІДГАЗ-СЕРВІС" (ЄДРПОУ 41775468) на підставі договору купівлі-продажу укладеному в ТСЦ № 6845 № 6845/2018/915441 від 25.04.2018 року.

У ТСЦ № 0546 (м. Вінниця):
- автомобіль ГАЗ 33021, 1999 року випуску, номерний знак НОМЕР_9 , 23.05.2018 року перереєстровано на ТОВ "ВІНГАЗ-СЕРВІС" (ЄДРПОУ 41786375) на підставі договору купівлі-продажу укладеному в ТСЦ №0546 №0546/2018/953766 від 23.05.2018 року.
У ТОВ «ТБ «Слобожанщина» (м. Харків):
- автомобіль ГАЗ 2705, 1997 року випуску, номерний знак НОМЕР_10 , 23.06.18 року перереєстровано на ТОВ "КОМ-ПАСС" (ЄДРПОУ 42116156) на підставі договору купівлі-продажу № 5676/18/011592 від 16.06.2018 року укладеному на ТОВ «ТБ Слобожанщина»;
- автомобіль ЗІЛ 130, 1984 року випуску, номерний знак НОМЕР_11 , 23.06.2018 року перереєстровано на ТОВ "КОМ-ПАСС" (ЄДРПОУ 42116156) на підставі договору купівлі-продажу № 5676/18/011584 від 16.06.2018 року укладеному на ТОВ «ТБ Слобожанщина»;
- автомобіль ЗИЛ 431410, 1991 року випуску, номерний знак НОМЕР_12 , 23.06.2018 року перереєстровано на ТОВ "КОМ-ПАСС" (ЄДРПОУ 42116156) на підставі договору купівлі-продажу № 5676/18/011585 від 16.06.2018 року укладеному на ТОВ «ТБ Слобожанщина»;
- автомобіль ЗИЛ 431410, 1991 року випуску, номерний знак НОМЕР_13 , 23.06.2018 року перереєстровано на ТОВ "КОМ-ПАСС" (ЄДРПОУ 42116156) на підставі договору купівлі-продажу № 5676/18/011591 від 16.06.2018 року укладеному на ТОВ «ТБ Слобожанщина»;
- автомобіль ЗИЛ 130, 1974 року випуску, номерний знак НОМЕР_14 , 23.06.2018 року перереєстровано на ТОВ "КОМ-ПАСС" (ЄДРПОУ 42116156) на підставі договору купівлі-продажу № 5676/18/011596 від 16.06.2018 року укладеному на ТОВ «ТБ Слобожанщина»;
- автомобіль ИЖ 271790, 2003 року випуску, номерний знак НОМЕР_15 , 23.06.2018 року перереєстровано на ТОВ "КОМ-ПАСС" (ЄДРПОУ 42116156) на підставі договору купівлі-продажу № 5676/18/011594 від 16.06.2018 року укладеному на ТОВ «ТБ Слобожанщина».

17. Згідно повідомлень ТСЦ № 6845 (м. Хмельницький), ТСЦ № 0546 (м. Вінниця) документи, які слугували підставою для проведення відповідної реєстраційної операції надати не представляється можливим, у зв`язку із їх знищенням (закінчення термінів зберігання (3 роки) згідно до п. 203 наказу МВС України № 5 ДСК від 10.01.2014 року).

18. У постанові Господарського суду Харківської області від 23.09.2021 у цій справі, на підставі даних Єдиного державного реєстру МВС (довідка Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Харківській області № 31/20-2196 від 24.06.2021 року) щодо реєстрації транспорту стосовно ТОВ "АЛКІС", встановлено наявність майна:
1. ИЖ 2717-90-01 1596 (2003), синій , д.н.з НОМЕР_15 , НОМЕР_16 , 28.07.2016
2. SCHMITZ S 01 (2003), чорний , д.н.з. НОМЕР_17 , НОМЕР_18 , 23.01.2015
3. КАМАЗ 54112 14860 (1987), зелений, д.н.з НОМЕР_19 , НОМЕР_20 , 22.03.2011
4. ТАТА LPT 613 5675 (2008), білий , д.н.з. НОМЕР_21 , НОМЕР_22, 17.04.2008.
Загальна орієнтована вартість вищезазначених активів становить 150 766,55 грн.

19. З відповіді Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Харківській, Полтавській та Сумській областях (філія ГСЦ МВС) від 17.02.2025 вбачається відсутність інформації щодо відчуження вказаних транспортних засобів ТОВ "Алкіс" в період з 23.09.2028 та станом на час надання відповіді. 

Короткий зміст вимог касаційної скарги

20. ОСОБА_1 звернулась з касаційною скаргою до Верховного Суду на постанову Східного апеляційного господарського суду від 14.01.2026 у справі №922/1037/21 (922/2242/25), з вимогою оскаржену постанову скасувати, рішення Господарського суду Харківської області від 07.10.2025 у справі №922/1037/21 (922/2242/25) залишити в силі.

КАСАЦІЙНЕ ПРОВАДЖЕННЯ У ВЕРХОВНОМУ СУДІ

21. Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду справи №922/1037/21 (922/2242/25) було визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя - Погребняк В.Я., суддя - Васьковський О.В., суддя - Огороднік К.М., що підтверджується протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16.02.2026.

22. Ухвалою Верховного Суду від 09.03.2026 витребувано Господарського суду Харківської області та Східного апеляційного господарського суду матеріали справи № 922/1037/21(922/2242/25).

23. 16.03.2026 на адресу Касаційного господарського суду на запит надійшли матеріали справи № 922/1037/21(922/2242/25).
24. Ухвалою Верховного Суду від 07.04.2026 відкрито касаційне провадження у справі № 922/1037/21(922/2242/25) за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Східного апеляційного господарського суду від 14.01.2026, датою проведення судового засідання визначено 12.05.2026.
Про час та дату судового засідання сторони були сповіщені належним чином.

25. 28.04.2026 до Верховного Суду від відповідача ОСОБА_3 надійшов Відзив на касаційну скаргу з запереченнями проти вимог та доводів скаржника.

26. 06.05.2026 засобами електронного зв`язку на адресу Касаційного господарського суду від арбітражного керуючого Черкасова Станіслава Андрійовича, надійшла заява про проведення судових засідань у справі №922/1037/21 (922/2242/25) в режимі відеоконференції.27. Ухвалою Верховного Суду від 11.05.2026 заяву арбітражного керуючого Черкасова Станіслава Андрійовича про проведення судового засідання дистанційно у режимі відеоконференції поза межами приміщення суду - задоволено.
Ухвалено проведення судового засідання в режимі відеоконференції здійснити за допомогою системи відеоконференцзв`язку за посиланням на офіційний вебпортал судової влади України vkz.court.gov.ua.
28. В судовому засіданні 12.05.2026 арбітражний керуючий Черкасов С.А. (в режимі відеоконференції за допомогою системи відеоконференцзв`язку за посиланням на офіційний вебпортал судової влади України vkz.court.gov.ua.) повністю підтримав вимоги касаційної скарги за доводами викладеними в ній. Просив Суд постанову Східного апеляційного господарського суду від 14.01.2026 у справі №922/1037/21 (922/2242/25) скасувати, рішення Господарського суду Харківської області від 07.10.2025 у справі №922/1037/21 (922/2242/25) залишити в силі.

29. Інші учасники провадження у справі, зокрема скаржниця, у судове засідання повноважених представників не направили.
Про дату, час та місце розгляду касаційної скарги учасники справи були повідомлені належним чином (докази в матеріалах справи).

30. Заслухавши думку учасників справи, що були присутні в судовому засіданні 12.05.2026, та зважаючи на те, що явка представників сторін не була визнана обов`язковою, колегія суддів Касаційного господарського суду дійшла висновку про можливість розгляду справи за відсутністю повноважних представників учасників судового процесу, які не з`явились. 

31. Верховний Суд констатує, що до визначеної дати проведення судового засідання (12.05.2026) від учасників справи не надійшло заяв, клопотань пов`язаних з рухом касаційної скарги, в т.ч. про перерву чи відкладення розгляду справи, що унеможливило б розгляд справи у судовому засіданні 12.05.2026. Були відсутні і ніші обставини, що унеможливлювали розгляд справи у судовому засіданні 12.05.2026.

32. Враховуючи положення Указу Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні" (затвердженого Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24.02.2022 № 2102-IX), Указу Президента України від 27.04.2026 № 342/2026 "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" (затвердженого Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" від 28.04.2026 №4857-IX), Верховний Суд розглядає справу № 922/1037/21(922/2242/25) у розумний строк, тобто такий, що є об`єктивно необхідним для забезпечення можливості реалізації учасниками справи відповідних процесуальних прав.

УЗАГАЛЬНЕНІ ДОВОДИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

Доводи скаржника
( ОСОБА_1 )

33. В обґрунтуванням підстав касаційного оскарження, зазначає про порушення положень частини 2 статті 59 КУзПБ та частини 4 статті 75 ГПК України за неврахування правової позиції Верховного Суду від 15.05.2025 у справі № 911/164/22(911/1670/23).

Доводи відповідача
( ОСОБА_3 )

34. Відповідач доводить, що ОСОБА_3 припинив повноваження як керівника так і засновника товариства у липні 2018 року, провадження у справі № 922/1037/21 про банкрутство ТОВ "АЛКІС" відкрито ухвалою Господарського суду Харківської області від 20.04.2021.

35. Ліквідатором було вжито заходів виключно щодо встановлення наявності/відсутності зареєстрованого за боржником майна, а не щодо його виявлення шляхом фактичного включення до складу ліквідаційної маси. 

36. Заявник касаційної скарги жодним чином не вказує на існування такого причинного зв`язку між ймовірно винними діями ОСОБА_3 щодо транспортних засобів, які залишались у власності ТОВ "АЛКІС" за час його керівництва у 2018 році та їх фактичною відсутністю у 2025 році.

37. Позовна заява про притягнення солідарно до субсидіарної відповідальності засновників та керівників ТОВ "АЛКІС" ОСОБА_3 та ОСОБА_2 побудована виключно на підставі документів, які свідчать про відчуження майна боржника за наявності при цьому заборгованості по заробітній платі перед кредитором ОСОБА_1 як фактах, які були встановлені рішеннями суду.

38. ОСОБА_3 в ході апеляційного перегляду рішення господарського суду наголошував на економічній доцільності дій з відчуження транспортних засобів, наводячи мотиви їх вчинення - втрату клієнтів, через їх перехід до новоствореного ОСОБА_4 підприємства з таким же видом діяльності, а також, з огляду на продаж своїх корпоративних прав новому власнику товариства, який кардинально змінював напрямок господарської діяльності, оскільки не планував займатися наданням послуг з перевезення вантажів, що підтверджується матеріалами справи.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

Щодо меж розгляду справи судом касаційної інстанції

39. Відповідно до вимог частини 1 статті 300 ГПК України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

40. Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

41. У суді касаційної інстанції не приймаються і не розглядаються вимоги, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції. Зміна предмета та підстав позову у суді касаційної інстанції не допускається.

42. Суд не обмежений доводами та вимогами касаційної скарги, якщо під час розгляду справи буде виявлено порушення норм процесуального права, передбачені пунктами 1, 3, 4, 8 частини 1 статті 310, частиною 2 статті 313 цього Кодексу, а також у разі необхідності врахування висновку щодо застосування норм права, викладеного у постанові Верховного Суду після подання касаційної скарги.

Оцінка аргументів учасників справи і висновків судів першої та апеляційної інстанцій 

43. Судом касаційної інстанції перевіряться правильність застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті рішення щодо покладення на відповідачів субсидіарної відповідальності за зобов`язаннями боржника.

44. Відповідно до частини першої статті 3 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Кодексу України з процедур банкрутства, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

45. Частиною першою статті 2 КУзПБ визначено, що провадження у справах про банкрутство регулюється цим Кодексом, ГПК України, іншими законами України.

46. Відповідно до преамбули КУзПБ цей Кодекс встановлює умови та порядок відновлення платоспроможності боржника - юридичної особи або визнання його банкрутом з метою задоволення вимог кредиторів, а також відновлення платоспроможності фізичної особи.

47. Одним з основних завдань провадження у справі про банкрутство є задоволення сукупності вимог кредиторів неплатоспроможного боржника.

48. Одним із юридичних механізмів досягнення гарантій захисту прав кредиторів та унеможливлення застосовування процедури банкрутства як інструменту виключно списання боргів є, зокрема, застосування доктрини "пронизування корпоративної вуалі" (piercing the veil of incorporation) згідно якої суд може покласти відповідальність за зобов`язаннями юридичної особи на органи управління юридичної особи.

49. Загальні умови та підстави для притягнення до субсидіарної відповідальності за зобов`язаннями боржника у справі про банкрутство визначені Господарським кодексом України (далі - ГК України, втратив чинність 28.08.2025), Цивільним кодексом України (далі - ЦК України), Кодексом України з процедур банкрутства (далі - КУзПБ).

50. Частиною першою статті 619 ЦК України визначено, що договором або законом може бути передбачена поряд із відповідальністю боржника додаткова (субсидіарна) відповідальність іншої особи.

51. У чинному КУзПБ доктрина "пронизування корпоративної вуалі" знайшла своє втілення в інститутах солідарної відповідальності керівника боржника (частина шоста статті 34 КУзПБ) та субсидіарної відповідальності керівників, засновників (учасників, акціонерів) боржника, інших осіб (частина друга статті 61 КУзПБ), які можливо реалізувати в межах справ про банкрутство юридичних осіб.

52. Відповідно до частини 2 статті 61 КУзПБ під час здійснення своїх повноважень ліквідатор, кредитор має право заявити вимоги до третіх осіб, які відповідно до законодавства несуть субсидіарну відповідальність за зобов`язаннями боржника у зв`язку з доведенням його до банкрутства. Розмір зазначених вимог визначається з різниці між сумою вимог кредиторів і ліквідаційною масою.

53. У разі банкрутства боржника з вини його засновників (учасників, акціонерів) або інших осіб, у тому числі з вини керівника боржника, які мають право давати обов`язкові для боржника вказівки чи мають змогу іншим чином визначати його дії, на засновників (учасників, акціонерів) боржника - юридичної особи або інших осіб у разі недостатності майна боржника може бути покладена субсидіарна відповідальність за його зобов`язаннями.

54. Стягнені суми включаються до складу ліквідаційної маси і можуть бути використані лише для задоволення вимог кредиторів у порядку черговості, встановленому цим Кодексом.

55. Верховний Суд звертає увагу на висновки Верховного Суду у складі судової палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду у постанові від 19.06.2024 у справі №906/1155/20(906/1113/21):

- у справі про банкрутство субсидіарна відповідальність має деліктну природу та узгоджується із частиною 1 статті 1166 ЦК України, згідно з якою майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Тобто недостатність майна юридичної особи, яка перебуває в судовій процедурі ліквідації, за умови доведення боржника до банкрутства, поповнюється за рахунок задоволення права вимоги про відшкодування шкоди до осіб, дії / бездіяльність яких кваліфікуються судом як доведення до банкрутства. Потерпілою особою в такому випадку є банкрут, щодо якого відкрито ліквідаційну процедуру;

- елементами складу правопорушення як умови для застосування субсидіарної відповідальності є об`єкт та суб`єкт правопорушення, а також об`єктивна та суб`єктивна сторони правопорушення;

- щодо об`єкта правопорушення, то ним є ті майнові права боржника та кредиторів, вимоги яких визнані у справі про банкрутство, що порушені у зв`язку з доведенням боржника до банкрутства, та відновлення яких відбувається відшкодуванням шкоди у межах покладення субсидіарної відповідальності за правилами частини 2 статті 61 КУзПБ;

- суб`єкт (суб`єкти) правопорушення визначені законом, зокрема ними є засновники (учасники, акціонери) або інші особи, у тому числі керівник боржника, які мають право давати обов`язкові для боржника вказівки чи мають можливість іншим чином визначати його дії, за умови існування вини цих осіб у банкрутстві боржника;

- об`єктивну сторону правопорушення становлять дії/бездіяльність відповідних суб`єктів, прийняття ними рішень, надання вказівок на вчинення дій або на утримання від них, що призвели до відсутності у боржника майнових активів для задоволення вимог кредиторів або до відсутності інформації про такі активи, що виключає можливість дослідження активу та його оцінки, тобто які окремо або у своїй сукупності спричинили неплатоспроможність боржника та, відповідно, вказують (свідчать) про доведення конкретними особами боржника до банкрутства;

- щодо змісту правопорушення - він не обмежується вичерпним переліком дій/бездіяльності суб`єктів правопорушення, а їх характер саме як протиправний оцінюється за відповідними правовими та економічними показниками. Зокрема, доведення до банкрутства можуть спричинити дії з відчуження майна за заниженими цінами, придбання майна за завищеними цінами, надання послуг за цінами, нижчими за ринкові, здійснення невиправдано ризикових чи невигідних операцій тощо. Неправомірні дії чи бездіяльність, завдання ними шкоди боржнику та виявлення її розміру можуть не збігатися у часі. Наприклад, окремі неправомірні дії чи бездіяльність або сукупність таких дій чи бездіяльності можуть мати наслідком втрату ліквідності юридичною особою в майбутньому (див. також mutatis mutandis постанови Великої Палати Верховного Суду від 28.09.2021 у справі №761/45721/16-ц, пункт 66, від 25.05.2021 у справі №910/11027/18, пункт 7.56). Тобто зміст відповідного делікту становлять умисні і цілеспрямовані дії/бездіяльність, результатом яких є банкрутство юридичної особи та шкода, завдана приватним і суспільним інтересам. За змістом ч. 2 ст. 61 КУзПБ вказані умисні дії/бездіяльність та їх результат узагальнено іменуються доведенням до банкрутства, що і дає назву цьому делікту. При цьому винні особи хоча і не є стороною боргових зобов`язань, але їх поведінка перебуває в причинно-наслідковому зв`язку зі шкодою у вигляді непогашених вимог кредиторів;

- щодо суб`єктивної сторони правопорушення, то її становить ставлення особи до вчинюваних нею дій чи бездіяльності (вини суб`єкта правопорушення);

- однією з обов`язкових передумов субсидіарної відповідальності є її розмір, що визначається з різниці між сумою вимог кредиторів і ліквідаційною масою;

- сума вимог кредиторів, яка підлягає погашенню за правилами статті 64 КУзПБ, однак залишилась непогашеною в процедурі банкрутства за правилами цієї статті через недостатність майна банкрута, і є розміром субсидіарної відповідальності;

- право ліквідатора подати заяву про покладення субсидіарної відповідальності виникає не раніше ніж після завершення реалізації об`єктів, включених до ліквідаційної маси банкрута, та розрахунків з кредиторами на підставі проведення такої реалізації у ліквідаційній процедурі.

49. Верховний Суд також зазначає, що законодавцем не конкретизовано, які саме дії чи бездіяльність складають об`єктивну сторону такого правопорушення. За правовими позиціями Верховного Суду такими діями можуть бути, зокрема:

1) вчинення суб`єктами відповідальності будь-яких дій, направлених на набуття майна, за відсутності активів для розрахунку за набуте майно чи збільшення кредиторської заборгованості боржника без наміру її погашення;

2) прийняття суб`єктами відповідальності рішення про виведення активів боржника, внаслідок чого настала неплатоспроможність боржника по його інших зобов`язаннях;

3) прийняття суб`єктами відповідальності рішення, вказівок на вчинення майнових дій чи бездіяльності боржника щодо захисту власних майнових інтересів юридичної особи боржника на користь інших юридичних осіб, що мало наслідком настання неплатоспроможності боржника тощо. Аналогічні за змістом висновки щодо кола обставин (перелік яких не є вичерпним), які мають братися до уваги під час розгляду питання застосування субсидіарної відповідальності у справі про банкрутство сформовано у постановах Верховного Суду від 16.06.2020 у справі №910/21232/16, від 30.01.2018 у справі №923/862/15, від 05.02.2019 у справі №923/1432/15 та від 10.03.2020 у справі №902/318/16, від 01.10.2020 у справі №914/3120/15, від 12.11.2020 у справі №916/1105/16, а також у постанові від 19.08.2021 у справі №25/62/09.

56. Виходячи зі змісту частини 2 статті 61 КУзПБ, суд оцінює істотність впливу дій (бездіяльності) третіх осіб на становище боржника, перевіряючи наявність причинно-наслідкового зв`язку між діями (бездіяльністю) цих осіб та фактичною неплатоспроможністю боржника (доведенням його до банкрутства).

57. Необхідна сукупність обставин, що утворюють склад відповідного правопорушення, зокрема доведення боржника до банкрутства його засновником (учасником, керівником тощо), недостатність майна / активів у складі ліквідаційної маси для задоволення визнаних у справі вимог кредиторів та розмір субсидіарної відповідальності, повинна бути підтверджена доказами, які відповідають засадам належності, допустимості, достовірності та вірогідності, передбаченим статтями 76-79 Господарського процесуального кодексу України. 

58. Господарський суд під час розгляду відповідної заяви оцінює подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні доказів у їх сукупності та взаємозв`язку, зокрема, з точки зору відповідності їх наведеним у критеріям. 
59. Поряд з цим відсутність (ненадання) належних доказів на підтвердження елементів/складових об`єктивної сторони порушення, тобто дій/бездіяльності конкретної особи (суб`єкта) відповідальності, що вказують на доведення до банкрутства або банкрутства, спростовує існування об`єктивної сторони порушення з доведення до банкрутства (банкрутства), а відповідно позбавляє суд підстав визначити суб`єктів відповідальності, встановити вину у діях/бездіяльності цих осіб та покласти субсидіарну відповідальність на її суб`єктів (подібні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 16.06.2020 у справі № 910/21323/16, від 15.02.2022 у справі № 927/219/20, від 15.02.2023 № 902/1078/16, від 07.03.2023 №911/101/21 (911/3174/21)), від 10.08.2023 у справі № 911/2581/14 (911/1311/22).

60. КУзПБ не містить вичерпного переліку доказів, які підтверджують факт доведення боржника до банкрутства та / або спростовують такий факт.

61. До таких доказів належать, зокрема, звіт за результатами проведеного аналізу фінансово-господарського стану боржника, висновок про наявність або відсутність ознак доведення боржника до банкрутства, приховування стійкої фінансової неспроможності, незаконних дій під час провадження у справі про банкрутство за результатом його проведення, складені відповідно до Методичних рекомендації щодо виявлення ознак неплатоспроможності підприємства та ознак дій з приховування банкрутства, фіктивного банкрутства чи доведення до банкрутства, затверджені наказом Міністерства економіки України від 19.01.2006 №14 (у редакції наказу від 26.10.2010 №136), тощо.

62. Згідно з п. 3.2 розділу III Методичних рекомендацій визначення ознак дій з доведення до банкрутства здійснюється за період, що починається за три роки до дати порушення справи про банкрутство, у разі наявності ознак неправомірних дій відповідальних осіб боржника, що призвели до його стійкої фінансової неспроможності, у зв`язку з чим боржник був не в змозі задовольнити в повному обсязі вимоги кредиторів або сплатити обов`язкові платежі.

63. Поряд з цим, судом апеляційної інстанції встановлено, що у даній справі "підозрілим" періодом, який передусім має аналізуватися при визначенні фінансового стану ТОВ "АЛКІС" для застосування субсидіарної відповідальності, є 2018 - 2020 роки. 

64. Судами встановлено: ОСОБА_3 був засновником та директором ТОВ "АЛКІС" з 05.12.2017 до 05.07.2018, ОСОБА_2 - є засновником та був директором ТОВ "АЛКІС" з 05.07.2018 до порушення провадження у справі про банкрутство, яке відбулося 20.04.2021.

65. Водночас, кредитор разом з позовом про покладення субсидіарної відповідальності на засновників та керівників боржника в межах справи про банкрутство ТОВ "АЛКІС" було надано Аналіз щодо виявлення ознак неплатоспроможності підприємства та ознак дій з приховування банкрутства, фіктивного банкрутства чи доведення до банкрутства ТОВ "АЛКІС" (код ЄДРПОУ 34567402), в якому зроблено висновки про можливі ознаки дій з доведення підприємства до банкрутства.

66. Періодом, за наслідками аналізу якого (даних статистичної звітності ТОВ "ААКІС" та довідок про майновий стан божника (рухоме та нерухоме майно) сформовано відповідні висновки ліквідатора, як зазначено в самому аналізі, визначено 2018 рік. Тобто вказаний Аналіз стосується діяльності ОСОБА_3 на посаді директора ТОВ "АЛКІС" та не охоплює весь період перебування на відповідній посаді ОСОБА_2 до порушення справи про банкрутство товариства. 

67. Таким чином, суд апеляційної інстанції дійшов правильно зауважив на тому, що вказаний Аналіз не може вважатися повним, оскільки в ньому відсутні дані щодо господарської діяльності ТОВ "АЛКІС" за 2019-2020 роки, які входять у трирічний "підозрілий" період до порушення справ про банкрутства; субсидіарна відповідальність (в порядку ч. 2 ст. 61 Кодексу України з процедур банкрутства) за зобов`язаннями боржника покладається на двох посадових осіб, які перебували на керівній посаді товариства в різні проміжки часу, відповідно, не містить встановлення та диференціації в часі діяльності кожної з таких осіб, що відповідає делікту, визначеного ст. 9-1, ч. 2 ст. 61 КУзПБ. 

68. Господарський суд самостійно встановлює наявність чи відсутність складу цивільного правопорушення, який став підставою для стягнення шкоди, оцінюючи надані сторонами докази (близький за змістом висновок щодо можливості суду самостійно встановлювати наявність складу правопорушення сформований Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 12.03.2019 у справі №920/715/17).

69. Одним з доводів позивача є відчуження у період з 21.04.2018 по 23.06.2018 активів (основних засобів) ТОВ "АЛКІС", за рахунок яких здійснювався основний вид діяльності підприємства згідно КВЕД 77.12 -надання в оренду вантажних автомобілів.

70. Статтею 61 КУзПБ закріплено правову презумпцію субсидіарної відповідальності осіб, що притягуються до неї, складовими якої є недостатність майна ліквідаційної маси для задоволення вимог кредиторів та наявність ознак доведення боржника до банкрутства.

71. Однак, зазначена презумпція є спростовною, оскільки передбачає можливість відповідних осіб довести відсутність своєї вини у банкрутстві боржника та уникнути відповідальності.

72. Спростовуючи названу презумпцію, особа, яка притягується до відповідальності має право довести свою добросовісність, підтвердивши, зокрема, оплатне придбання активу боржника на умовах, на яких за порівняних обставин зазвичай укладаються аналогічні правочини та довівши, що вчинені за її участі (впливу) операції приносять дохід, відображені у відповідності з їх дійсним економічним змістом, а отримана боржником вигода обумовлена розумними економічними чинниками.

73. Якщо дії особи, які мали вплив на економічну (юридичну) долю боржника викликають об`єктивні сумніви в тому, що вона керувалася інтересами боржника, на неї переходить тягар доведення того, що результати зазначених дій стали наслідком звичайного господарського обороту, а не викликані використанням нею своїх можливостей, що стосуються визначення дій боржника, як таких, що вчинені на шкоду інтересам боржника та його кредиторів. 

74. Для визначення статусу особи як відповідача по субсидіарній відповідальності за зобов`язаннями боржника суд під час розгляду заяви про притягнення до субсидіарної відповідальності та з`ясуванні наявності підстав для покладення на цих осіб субсидіарної відповідальності дослідити сукупність правочинів та інших юридичних дій, здійснених під впливом осіб, а також їх бездіяльність, що сприяли виникненню кризової ситуації, її розвитку і переходу в стадію банкрутства боржника.

75. Поряд з цим, для застосування такої відповідальності недостатньою є лише констатація факту укладення правочину керівником боржника, необхідним є встановлення у межах стандарту доказування, визначеного статтею 79 Господарського процесуального кодексу України, сукупності обставин, які характеризують роль такого керівника та / або учасників боржника, інших осіб у процесі укладення відповідного договору та / або його виконання, тобто конкретних дій / бездіяльності щодо ініціювання та / або сприяння такому укладенню всупереч інтересам боржника, приховування певної інформації щодо його економічної недоцільності, визначення завідомо невигідних умов договору, вчинення / невчинення дій з його виконання, належного контролю за використанням отриманих коштів, виведення їх на свою користь чи на користь інших осіб тощо. 
76. Субсидіарна відповідальність може бути покладена лише за умови наявності умисних дій, спрямованих на доведення юридичної особи - боржника до неплатоспроможності, та за відсутності доказів іншої об`єктивної причини, яка могла б призвести до цього фінансового стану.

77. Водночас, Верховний Суд звертає увагу, що для застосування субсидіарної відповідальності у справі про банкрутство суд має дослідити не окремі факти, а сукупність обставин, які характеризують поведінку осіб, причетних до управління боржником або отримання вигоди від його майнових операцій, з урахуванням виду діяльності боржника, структури активів і пасивів, моменту виникнення критичної неплатоспроможності, а також реальності та результативності заходів із повернення активів до ліквідаційної маси.

78. Суд апеляційної інстанції встановив, що напрямки діяльності юридичної особи - ТОВ "АЛКІС" під керівництвом ОСОБА_3 та ОСОБА_2 значно різняться. 

79. Зокрема, з 27.05.2016 по 05.07.2018 основним видом діяльності ТОВ "АЛКІС" згідно коду КВЕД 77.12 було - надання в оренду вантажних автомобілів. 
З 05.07.2018 основним видом діяльності ТОВ "АЛКІС" згідно коду КВЕД 46.90 було - неспеціалізована оптова торгівля. 
Відповідно, відчуженням корпоративних прав у ТОВ "АЛКІС" та зміною напрямку здійснення господарської діяльності товариства Відповідач пояснює обставину відчуження значної частини майна банкрута (тобто звичайними управлінськими рішенням щодо напрямку здійснення господарської діяльності товариства). 

80. Поряд з цим, апеляційним судом зауважено на тому, що вказаний вище Аналіз (пункт 58 цієї Постанови) не містить даних, на підставі яких можливо з`ясувати рух коштів за наслідками реалізації майна ТОВ "АЛКІС" в 2018 році, на яку посилається кредитор в обґрунтування поданої позовної заяви, ґрунтовного аналізу фраудаторності/економічної недоцільності таких операцій, протиправності таких дій та їх прямого причинно-наслідкового зв`язку з настанням неплатоспроможності (з огляду на порушення провадження у справі лише в 2021 році). 
Суд також вказав на те, що ліквідатором також не доведено, що ним вичерпано інструменти, спрямовані на формування ліквідаційної маси, зокрема оспорення правочинів або спростування майнових дій боржника. 

81. Верховний Суд зазначає, що відповідно до ч. 2 ст. 61 КУзПБ субсидіарна відповідальність є додатковим, винятковим способом захисту прав кредиторів, який застосовується за умови доведення сукупності визначених законом обставин, зокрема: наявності вини відповідних осіб у доведенні боржника до банкрутства, існування безпосереднього причинно-наслідкового зв`язку між їхніми діями (бездіяльністю) та неплатоспроможністю боржника, а також недостатності ліквідаційної маси для задоволення вимог кредиторів.

82. При цьому Верховний Суд наголошує, що інститут субсидіарної відповідальності не має на меті підміняти собою інші правові механізми, передбачені КУзПБ, зокрема: заходи з формування ліквідаційної маси; стягнення дебіторської заборгованості; оспорення правочинів або спростування майнових дій боржника у порядку ст. 42 КУзПБ.

83. Також, апеляційний господарський суд зауважив на тому, що без належного аналізу були залишені, зокрема, й такі обставини:

85. З вказаного вище Аналізу дебіторська заборгованість ТОВ "АЛКІС" за товари, роботи, послуги станом на кінець 2018 року складала 164,5 тис грн. Водночас матеріали справи не містять "Аналізу простроченої дебіторської заборгованості", на підставі якого обґрунтовується розмір простроченої дебіторської заборгованості, визначаються етапи, на яких виник найбільший розмір цієї заборгованості (за допомогою вертикального аналізу таблиці); з`ясовується, яка з видів заборгованості є найбільш простроченою (горизонтальний аналіз показників таблиці); аналізується структура простроченої дебіторської заборгованості, а саме: виділяється безнадійна заборгованість (відсутні первинні документи, підприємства-дебітори ліквідовані та виключені з ЄДРПОУ тощо) і та, що належить списанню у зв`язку зі спливом строків позовної давності.

86. У Протоколі інвентаризаційної комісії станом на 01.03.2024 містяться дані про 0,00 грн дебіторської заборгованості боржника за відсутності обґрунтувань невідповідності вказаних даних вказаному вище Аналізу (за рахунок яких коштів або яким чином було здійснено погашення (списання) дебіторської заборгованості на загальну суму 164,5 тис. грн). 

87. Крім того, як встановлено, зокрема, в постанові Господарського суду Харківської області від 23.09.2021 у цій справі згідно даних Єдиного державного реєстру МВС (довідка Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Харківській області № 31/20-2196 від 24.06.2021 року), щодо реєстрації транспорту стосовно ТОВ "АЛКІС" наявне наступне майно:
1. ИЖ 2717-90-01 1596 (2003), синій , д.н.з НОМЕР_15 , НОМЕР_16 , 28.07.2016
2. SCHMITZ S 01 (2003), чорний , д.н.з. НОМЕР_17 , НОМЕР_18 , 23.01.2015
3. КАМАЗ 54112 14860 (1987), зелений, д.н.з НОМЕР_19 , НОМЕР_20 , 22.03.2011
4. ТАТА LPT 613 5675 (2008), білий , д.н.з. НОМЕР_21 , НОМЕР_22, 17.04.2008

88. З відповіді Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Харківській, Полтавській та Сумській областях (філія ГСЦ МВС) від 17.02.2025 вбачається відсутність інформації щодо відчуження вказаних транспортних засобів ТОВ "Алкіс" в період з 23.09.2028 та станом на час надання відповіді. 

89. Поряд з цим, наданими матеріалами справи не підтверджено, що ліквідатором банкрута було вжито достатніх заходів щодо розшуку та повернення майна ТОВ "АЛКІС", зокрема такого, яке може знаходитися у третіх осіб.

90. Враховуючи встановлені обставини, колегія суддів погоджується з висновком суду апеляційної інстанції, що заява кредитора ОСОБА_1 (яка підтримана ліквідатором Черкасовим С.А.) про покладення субсидіарної відповідальності на ОСОБА_3 та ОСОБА_2 не містить повного дослідження фінансового стану боржника у період, що підлягає оцінці, дій кожної з вказаних відповідальних осіб, спрямованих на умисне доведення боржника до банкрутства, яке було порушено в 2021 році; причинно-наслідкового зв`язку між їх діями і настанням негативних для кредиторів наслідків щодо непогашення їх кредиторських вимог, не підтверджено недостатності ліквідаційної маси після вжиття всіх передбачених КУзПБ заходів щодо її формування, які за твердженням ліквідатора сприяли доведенню до банкрутства ТОВ "АЛКІС". Відповідно, поданою заявою не підтверджено всі елементи деліктного складу субсидіарної відповідальності.

91. Відтак, звернення кредитора з заявою про покладення субсидіарної відповідальності за зобов`язаннями ТОВ "АЛКІС" у зв`язку з доведенням до банкрутства на засновників та керівників ТОВ "АЛКІС" є передчасним, у зв`язку з чим в задоволенні позову відмовлено правомірно. 

92. Проте, таке рішення не позбавляє ліквідатора, кредиторів звернутись до суду з відповідною заявою після завершення вжиття вищезазначених заходів у ліквідаційній процедурі при наявності обставин непогашення кредиторської заборгованості боржника.

93. Доводи касаційної скарги не знайшли свого підтвердження під час касаційного провадження, не спростовують висновків суду апеляційної інстанції. За своїм змістом зводяться до незгоди з наданою судом оцінкою доказів та встановлених на їх підставі обставин, спрямовані на доведення необхідності переоцінки цих доказів і обставин, що виходить за межі повноважень суду касаційної інстанції.

94. Порушень норм процесуального права, які б призвели до прийняття по суті невірного рішення або є підставами для обов`язкового скасування оскарженого судового рішення (частина 1 статті 310 ГПК України), колегією суддів під час касаційного провадження не встановлено. 

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

95. Відповідно до пункту 1) частини 1 статті 308 ГПК України, суд касаційної інстанції, за результатами розгляду касаційної скарги, має право залишити судові рішення судів першої інстанції та апеляційної інстанції без змін, а скаргу без задоволення.

96. Суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права. 
Не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань (стаття 309 ГПК України).

97. Згідно зі статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
Отже, зазначені рішення Європейського суду з прав людини суд касаційної інстанції застосовує у цій справі як джерело права.

98. Згідно усталеної практики Європейського суду з прав людини (рішення у справах "Пономарьов проти України" та "Рябих проти Російської Федерації", у справі "Нєлюбін проти Російської Федерації"), повноваження вищих судових органів стосовно перегляду мають реалізовуватися для виправлення судових помилок та недоліків судочинства, але не для здійснення нового судового розгляду, перегляд не повинен фактично підміняти собою апеляцію. Повноваження вищих судів щодо скасування чи зміни тих судових рішень, які вступили в законну силу та підлягають виконанню, мають використовуватися для виправлення фундаментальних порушень.

99. Враховуючи наведене вище, колегія суддів Касаційного господарського суду дійшла висновку про відсутність підстав задоволення касаційної скарги та необхідність залишення оскарженої постанови суду апеляційної інстанції без змін.

Судові витрати

100. У зв`язку з відмовою у задоволенні касаційної скарги та залишенням без змін оскарженого судового рішення суду апеляційної інстанції, витрати зі сплати судового збору за подання касаційної скарги, відповідно до статті 129 ГПК України, покладаються на заявника.

На підставі викладеного та керуючись статтями 300, 301, 308, 309, 315, 317 ГПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду,- 

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

2. Постанову Східного апеляційного господарського суду від 14.01.2026 у справі № 922/1037/21 (922/2242/25) - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її ухвалення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий В.Я. Погребняк

Судді О.В. Васьковський

К.М. Огороднік