ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ 
АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 травня 2026 року	м. Одеса	Справа № 916/3837/24	
Південно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючого судді: Аленіна О.Ю.
суддів: Принцевської Н.М., Філінюка І.Г.
секретар судового засідання Герасименко Ю.С. 

За участю представників учасників справи 
від LEGO Holding A/S (ЛЕГО Холдінг А/C) – адвокат Іверук Н.О.
від ФОП Резниченко П.І.,ФОП Резниченко О.Є. – адвокат Логовський В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги Фізичної особи-підприємця Резниченко Петра Івановича, Фізичної особи-підприємця Резниченко Ольги Євгенівни та Товариства з обмеженою відповідальністю ,,ТОРГІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ ЮНІОН ГРУП”
на рішення Господарського суду Одеської області від 21.01.2026 (повний текст складено та підписано 30.01.2026, суддя Малярчук І.А.)
у справі №916/3837/24
за позовом LEGO Holding A/S (ЛЕГО Холдінг А/C)
до 1) Фізичної особи-підприємця Резниченко Фросини Пантеліївни
2) Фізичної особи-підприємця Резниченко Ольги Євгенівни
3) Фізичної особи-підприємця Резниченко Петра Івановича
4) Товариства з обмеженою відповідальністю ,,ТОРГІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ ЮНІОН ГРУП”
про заборону здійснення використання позначень, вилучення та знищення товарів, стягнення доходу отриманого в результаті протиправної діяльності у розмірі 7225,00 грн

ВСТАНОВИВ
LEGO Holding A/S (ЛЕГО Холдінг А/C) звернулось до Господарського суду Одеської області з позовною заявою до Фізичної особи-підприємця Резниченко Фросини Пантеліївни, Фізичної особи-підприємця Резниченко Ольги Євгенівни, Фізичної особи-підприємця Резниченко Петра Івановича та Товариства з обмеженою відповідальністю ,,ТОРГІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ ЮНІОН ГРУП” про заборону здійснення використання позначень, вилучення та знищення товарів, стягнення доходу отриманого в результаті протиправної діяльності.
В обґрунтування позову LEGO Holding A/S (ЛЕГО Холдінг А/C) зазначає, що позивачем було виявлено, що відповідачами здійснюється протиправний продаж продукції, упакування якої містить позначення, схоже із Торговельними марками належними позивачеві настільки, що їх можна сплутати.
Рішенням Господарського суду Одеської області від 21.01.2026 задоволено повністю позов LEGO Holding A/S (ЛЕГО Холдінг А/C) про заборону здійснення використання позначень, вилучення та знищення товарів, стягнення доходу отриманого в результаті протиправної діяльності у розмірі 7225,00 грн.
В мотивах оскаржуваного рішення місцевий господарський суд виснував, що позивач - LEGO Holding A/S (ЛЕГО Холдінг А/C) є належним правовласником виключних майнових прав інтелектуальної власності на зареєстровані та чинні на території України торговельні марки, зокрема торговельні марки “LEGO” та “CITY”, які охороняються відповідно до Закону України “Про охорону прав на знаки для товарів і послуг”. Зазначені торговельні марки зареєстровані для товарів 28 класу МКТП, зокрема іграшок та дитячих конструкторів, та використовуються позивачем у господарській діяльності протягом тривалого часу, а також мають високу розпізнавальну здатність, є широко відомими серед споживачів, асоціюються виключно з продукцією позивача та користуються довірою на ринку, що зумовлює підвищений рівень правової охорони таких об`єктів інтелектуальної власності.
Поряд із цим, судом встановлено, що відповідачі – фізичні особи-підприємці Резниченко О.Є., Резниченко П.І. та Резниченко Ф.П. – у межах здійснення підприємницької діяльності здійснювали реалізацію дитячих конструкторів, на упаковці яких використано позначення “CITY” та інші елементи оформлення, які є тотожними або схожими настільки, що можуть бути сплутати з торговельними марками позивача. Таке використання здійснювалося без дозволу правовласника, у зв`язку з чим відповідні товари були введені у цивільний обіг із порушенням прав інтелектуальної власності. 
Судом також установлено, що ТОВ “Торговельна компанія ЮНІОН ГРУП” здійснювало діяльність, пов`язану з пропонуванням до продажу та реалізацією відповідної продукції, у тому числі через електронні ресурси та інші канали збуту. При цьому, як слідує із матеріалів справи, саме ТОВ “Торговельна компанія ЮНІОН ГРУП” позиціонувало себе як суб`єкт господарювання, який володіє товарними запасами, забезпечує наявність продукції на складі та здійснює її постачання, що свідчить про його безпосередню участь у введенні спірного товару в господарський обіг.
За висновками суду першої інстанції, дії відповідачів, у тому числі ТОВ “Торговельна компанія ЮНІОН ГРУП”, були спрямовані на реалізацію однорідних товарів із використанням позначень, схожих з торговельними марками позивача, що створювало реальну ймовірність введення споживачів в оману щодо походження товару, його виробника та зв`язку з правовласником, а отже порушувало виключні майнові права LEGO Holding A/S (ЛЕГО Холдінг А/C).
Не погодившись із даним рішенням до Південно-західного апеляційного господарського суду звернулись ФОП Резниченко Петро Іванович, ФОП Резниченко Ольга Євгенівна та ТОВ ,,ТОРГІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ ЮНІОН ГРУП” з апеляційними скаргами.
ФОП Резниченко Петро Іванович просить суд апеляційної інстанції:
- рішення Господарського суду Одеської області від 21.01.2026 року по справі № 916/3837/24 – скасувати. Ухвалити у справі нове рішення, яким позовні вимоги LEGO Holding A/S про заборону здійснення використання позначень, вилучення та знищення товарів, стягнення доходу отриманого в результаті протиправної діяльності у розмірі 7225,00 грн у справі № 916/3837/24 – залишити без задоволення.
ФОП Резниченко Ольга Євгенівна просить суд апеляційної інстанції:
- скасувати рішення Господарського суду Одеської області від 21 січня 2026р. та ухвалити у справі № 916/3837/24 нове судове рішення про відмову у задоволенні позову LEGO Holding A/S.
ТОВ ,,ТОРГІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ ЮНІОН ГРУП” просить суд апеляційної інстанції:
- скасувати рішення Господарського суду Одеської області від 21 січня 2026 року (з урахуванням ухвали про виправлення описки від 12 лютого 2026 року) у справі № 916/3837/24 за позовом LEGO Holding A/S до Фізичної особи-підприємця Резниченко Фросини Пантеліївни, Фізичної особи-підприємця Резниченко Ольги Євгенівни, Фізичної особи-підприємця Резниченко Петра Івановича, Товариства з обмеженою відповідальністю «ТОРГІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ ЮНІОН ГРУП» про заборону здійснення використання позначень, вилучення та знищення товарів, стягнення доходу, стягнення судових витрат та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог LEGO Holding A/S до Товариства з обмеженою відповідальністю «ТОРГІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ ЮНІОН ГРУП».
Узагальнюючі доводи апелянтів є наступними: 
- заявляючи позовні вимоги позивач посилається виключно на припущення про те, що поштові відправлення з тестовими закупівлями містили саме ті товарні позиції, що раніше замовлялися цими особами у відповідачів, водночас такі твердження не підтверджені належними та допустимими доказами у розумінні процесуального законодавства. Позивачем не надано жодного об`єктивного доказу, який би достеменно встановлював тотожність вмісту відповідних поштових відправлень товарам, замовленим у третіх осіб;
- суд першої інстанції погодився з наведеними припущеннями та поклав їх в основу рішення, фактично визнавши доведеними обставини, які не підтверджені належними доказами, що свідчить про порушення принципу змагальності сторін та вимог щодо оцінки доказів у їх сукупності;
- позивачем не надано суду переконливих доказів того, що товар, отриманий від відповідачів є саме тим товаром, поставка якого узгоджувалися в рамках замовлень;
- позивачем не надано належних та допустимих доказів, які б підтверджували використання у відповідних товарах об`єктів права інтелектуальної власності, що належать LEGO Holding A/S, у розумінні вимог чинного законодавства;
- суд першої інстанції не взяв до уваги твердження відповідачів про помилковість тверджень позивача щодо унікальність дизайну торгової марки та про виключний характер майнових прав компанії на відповідний дизайн, оскільки упакування товару закупку якого здійснено позивачем, містить зображення, що відповідає зображенню торгової марки, власником якої, згідно інформації, розміщеної на офіційному сайті Управління інтелектуальної власності Європейського союзу, є інша компанія, яка також володіє правами на дизайн іграшкових пластмасових чоловічків, які за зовнішніми ознаками відповідають дизайну, використаному в конструкторах;
- позивачем не надано жодних належних і допустимих доказів того, що спірний товар станом на момент розгляду справи перебував у володінні чи розпорядженні відповідачів, а тому висновок суду про наявність правових підстав для його вилучення та знищення є передчасним і таким, що не ґрунтується на належних та допустимих доказах;
- посилаючись в оскаржуваному рішенні на підвищений рівень правової охорони належних позивачеві об`єктів інтелектуальної власності, суд першої інстанції не зазначив, якими саме нормами законодавства це передбачено, також що цей правовий режим передбачає;
- серед документів, наданих митними органами у відповідь на ухвалу суду, відсутні докази здійснення ТОВ «Торгівельна компанія Юніон Груп» імпорту дитячих конструкторів з відповідними артикулами, а тому елементи маркування дитячих конструкторів самі по собі не можуть вважатись достатнім підтвердженням факту імпорту того чи іншого товару;
- в матеріалах справи відсутні будь-які докази призупинення митного оформлення товарів, які ввозились ТОВ «Торгівельна компанія Юніон Груп`на митну територію України;
- заборона здійснювати використання певних позначень, шляхом імпорту, зберігання з метою пропонування для продажу, пропонування для продажу, продажу товарів є вимогою про захист у майбутньому права, щодо якого ще невідомо зазнає воно порушення чи ні. Такий предмет позову за своїм змістом більше відповідає заходам забезпечення позову, ніж ефективному способу захисту порушеного права та/або охоронюваного законом інтересу.
Ухвалами Південно-західного апеляційного господарського суду від 30.03.2026 відкрито апеляційні провадження у цій справі та призначено справу до розгляду на 06.05.2026.
09.04.2026 до Південно-західного апеляційного господарського суду надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю ,,ТОРГІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ ЮНІОН ГРУП” про відвід колегії суддів в якій товариство просило відвести колегію суддів Південно-західного апеляційного господарського суду у складі: головуючого судді Аленіна О.Ю., суддів Принцевської Н.М. та Філінюка І.Г. від розгляду справи № 916/3837/24, передавши справу на повторний автоматизований розподіл між суддями.
Ухвалою суду від 13.04.2026 визнано необґрунтованим заявлений Товариством з обмеженою відповідальністю ,,ТОРГІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ ЮНІОН ГРУП” відвід колегії суддів у складі головуючого судді Аленіна О.Ю. суддів Принцевської Н.М., Філінюка І.Г. у справі №916/3837/24 та передано справу №916/3837/24 для вирішення питання про відвід колегії суддів у складі головуючого судді Аленіна О.Ю. суддів Принцевської Н.М., Філінюка І.Г. у порядку, встановленому ст. 32 ГПК України. 
Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Південно-західного апеляційного господарського суду від 13.04.2026 для розгляду заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "ТОРГІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ ЮНІОН ГРУП" про відвід складу колегії суддів Південно-західного апеляційного господарського суду №090426-1 від 09.04.2026 (вх.№1505/26 від 13.04.2026) у справі №916/3837/24 визначено суддю Таран С.В.
Ухвалою від 14.04.2026 у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "ТОРГІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ ЮНІОН ГРУП" №090426-1 від 09.04.2026 (вх.№1505/26 від 13.04.2026) про відвід колегії суддів Південно-західного апеляційного господарського суду у складі: головуючого судді Аленіна О.Ю., суддів: Принцевської Н.М., Філінюка І.Г. у справі №916/3837/24 відмовлено.
До суду апеляційної інстанції надійшов відзив на апеляційну скаргу в якому позивач просить залишити апеляційні скарги без задоволення, а оскаржуване рішення без змін.
В обґрунтування своїх заперечень позивач зазначає, що суд першої інстанції здійснив правильне застосування норм матеріального права, дотримався норм процесуального права, з`ясував обставини, що мають значення для справи, та перевірив їх доведеність, а також зробив висновки, що відповідають встановленим обставинам справи, внаслідок чого дійшов правильного висновку про задоволення позовних вимог. В той же час, доводи наведені апелянтами у скаргах не є обґрунтованими та спростовуються наявними у матеріалах справи доказами, яким була надана належна оцінка під час розгляду справи у суді першої інстанції.
Під час судового засідання від 06.05.2026 представник ФОП Резниченко П.І. та ФОП Резниченко О.Є. підтримав доводи та вимоги за апеляційними скаргами та наполягав на їх задоволенні.
Представник LEGO Holding A/S (ЛЕГО Холдінг А/C) надав пояснення у відповідності до яких не погоджується з доводами та вимогами апеляційних скарг, просить залишити їх без задоволення, а оскаржуване рішення без змін.
Інші, належним чином повідомлені про час, дату та місце розгляду справи, представники учасників справи, у судове засідання не з`явились.
Враховуючи належне повідомлення та невизнання явки представників учасників справи у судове засідання обов`язковою, колегія суддів вирішила за можливе розглянути справу за їх відсутності. 
Відповідно до ст. 240 ГПК України у судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини постанови. 
Обговоривши доводи апеляційних скарг, перевіривши наявні матеріали справи на предмет їх юридичної оцінки Господарським судом Одеської області та проаналізувавши застосування норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.
Відповідно до приписів ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. 
Як вбачається з наявних матеріалів справи, LEGO Holding A/S (ЛЕГО Холдінг А/C) є власником за свідоцтвом України на торговельну марку № 305672 від 22.09.2021, що зареєстрована для 28 класу товарів МКТП та за свідоцтвом України на торговельну марку № 321190 від 22.06.2022, що зареєстрована для 28 класу товарів МКТП.
В матеріалах справи наявні належним чином засвідчені копії довідки від 28.06.2024 № 120424/3М/24 про дію свідоцтва України № 305672 на торговельну марку, виданої Державною організацією “Український національний офіс інтелектуальної власності та інновацій” та від 28.06.2024 № 120421/3М/24 про дію свідоцтва України № 321190 на торговельну марку, виданої Державною організацією “Український національний офіс інтелектуальної власності та інновацій”.
Позивачем додано до матеріалів справи роздруківку з вебсайту Спеціальної інформаційної системи (СІС) УКРНОІВІ (https://sis.nipo.gov.ua/uk/search/simple/) з розміщеного на ньому інформацією про дію свідоцтв України на Торговельні марки, із якої також вбачається, що позивач є власником свідоцтв України на обидві Торговельні марки, а також те, що обидва свідоцтва є чинними.
У електронних бюлетенях НОІВ № 38, 2021 та № 25, 2022, які розміщені у відкритому доступі (https://ukrpatent.org/uk/articles/bulletin-ip), зазначені ім`я та адреса володільця реєстрації обох Торговельних марок, а саме – LEGO Holding A/S (ЛЕГО Холдінг А/C).
В матеріалах справи також наявні належним чином засвідчені довідки УКРНОІВІ про власника свідоцтв України на Торговельні марки – LEGO Holding A/S (ЛЕГО Холдінг А/C).
Звертаючись з позовом до суду першої інстанції позивач зазначив, що ним під час здійснення тестових закупівель товару, було виявлено використання позначень, схожих із торговельними марками № 321190 від 22.06.2022 та № 305672 від 22.09.2021 настільки, що їх можна сплутати, шляхом здійснення продажів продукції з такими позначеннями. Як стверджує позивач, ним не надавалося будь-якого дозволу відповідачам на використання належних йому торговельних марок.
За твердженням позивача, відповідачами здійснюється тривала, систематична, багаторазова та умисна діяльність з продажу товарів з нанесеними на ньому позначеннями, схожими з торговельними марками за свідоцтвами України № 321190 від 22.06.2022, № 305672 від 22.09.2021 настільки, що їх можна сплутати.
Наведене, зумовило звернення LEGO Holding A/S (ЛЕГО Холдінг А/C) із даним позовом до суду.
Приймаючи оскаржуване рішення місцевий господарський суд дійшов висновку про обґрунтованість заявлених позовних вимог LEGO Holding A/S (ЛЕГО Холдінг А/C) та задовольнив його в повному обсязі.
Колегія суддів Південно-західного апеляційного господарського суду дослідивши наявні матеріали справи, доводи та вимоги сторін дійшла наступних висновків. 
Відповідно до ст. 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права в разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Згідно з ст. 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Відповідно до ч. 1 ст. 154 Господарського кодексу України (тут й надалі в редакції чинній станом на час виникнення спірних правовідносин) відносини, пов`язані з використанням у господарській діяльності та охороною прав інтелектуальної власності, регулюються Господарським кодексом України та іншими законами (надалі - ГК України). 
До відносин, пов`язаних з використанням у господарській діяльності прав інтелектуальної власності, застосовуються положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України та іншими законами (ч. 2 ст. 154 ГК України).
Статтею 418 Цивільного кодексу України визначено, що право інтелектуальної власності це право особи на результат інтелектуальної, творчої діяльності або на інший об`єкт права інтелектуальної власності, визначений цим Кодексом та іншим законом. Право інтелектуальної власності становлять особисті немайнові права інтелектуальної власності та /або/ майнові права інтелектуальної власності, зміст яких щодо певних об`єктів права інтелектуальної власності визначається цим Кодексом та іншим законом. Право інтелектуальної власності є непорушним. Ніхто не може бути позбавлений права інтелектуальної власності чи обмежений у його здійсненні, крім випадків, передбачених законом.
До об`єктів права інтелектуальної власності, відповідно до ч. 1 ст. 155 ГК України та ч. 1 ст. 420 ЦК України, зокрема, належать торговельні марки (знаки для товарів і послуг).
Особа, яка має виключне право дозволяти використання об`єкта права інтелектуальної власності, може використовувати цей об`єкт на власний розсуд, з додержанням при цьому прав інших осіб; використання об`єкта права інтелектуальної власності іншою особою здійснюється з дозволу особи, яка має виключне право дозволяти використання об`єкта права інтелектуальної власності, крім випадків правомірного використання без такого дозволу, передбачених цим Кодексом та іншим законом; умови надання дозволу (видачі ліцензії) на використання об`єкта права інтелектуальної власності можуть бути визначені ліцензійним договором, який укладається з додержанням вимог цього Кодексу та іншого закону (ч.ч. 2-3 ст. 426 ЦК України).
Відповідно до статті 432 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого права інтелектуальної власності відповідно до статті 16 цього Кодексу. Суд у випадках та в порядку, встановлених законом, може постановити рішення, зокрема, про:
1) застосування негайних заходів щодо запобігання порушенню права інтелектуальної власності та збереження відповідних доказів;
2) зупинення пропуску через митний кордон України товарів, імпорт чи експорт яких здійснюється з порушенням права інтелектуальної власності;
3) вилучення з цивільного обороту товарів, виготовлених або введених у цивільний оборот з порушенням права інтелектуальної власності та знищення таких товарів;
4) вилучення з цивільного обороту матеріалів та знарядь, які використовувалися переважно для виготовлення товарів з порушенням права інтелектуальної власності або вилучення та знищення таких матеріалів та знарядь; 
5) застосування разового грошового стягнення замість відшкодування збитків за неправомірне використання об`єкта права інтелектуальної власності. Розмір стягнення визначається відповідно до закону з урахуванням вини особи та інших обставин, що мають істотне значення;
6) опублікування в засобах масової інформації відомостей про порушення права інтелектуальної власності та зміст судового рішення щодо такого порушення.
Торговельною маркою може бути будь-яке позначення або будь-яка комбінація позначень, які придатні для вирізнення товарів (послуг), що виробляються (надаються) однією особою, від товарів (послуг), що виробляються (надаються) іншими особами. Такими позначеннями можуть бути, зокрема, слова, літери, цифри, зображувальні елементи, комбінації кольорів. Суб`єктами права інтелектуальної власності на торговельну марку є фізичні та юридичні особи (ч. 1 ст. 492, ч. 1 ст. 493 ЦК України). 
Частиною 1 статті 494 Цивільного кодексу встановлено, що набуття права інтелектуальної власності на торговельну марку засвідчується свідоцтвом. Умови та порядок видачі свідоцтва встановлюються законом.
Згідно ст. 495 Цивільного кодексу України майновими правами інтелектуальної власності на торговельну марку є: 1) право на використання торговельної марки; 2) виключне право дозволяти використання торговельної марки; 3) виключне право перешкоджати неправомірному використанню торговельної марки, в тому числі забороняти таке використання; 4) інші майнові права інтелектуальної власності, встановлені законом. Майнові права інтелектуальної власності на торговельну марку належать володільцю відповідного свідоцтва, володільцю міжнародної реєстрації, особі, торговельну марку якої визнано в установленому законом порядку добре відомою, якщо інше не встановлено договором.
Відповідно до ст. 496 Цивільного кодексу України майнові права інтелектуальної власності на торговельну марку є чинними протягом десяти років з дати, наступної за датою подання заявки на торговельну марку в установленому законом порядку, якщо інше не встановлено законом. Зазначений строк може бути продовженим щоразу на десять років у порядку, встановленому законом.
Відповідно до ст. 37 Закону України «Про міжнародне приватне прав» до правовідносин у сфері захисту прав інтелектуальної власності застосовується право держави, у якій вимагається захист цих прав.
Статтею 17 Закону України «Про зовнішньоекономічну діяльність» встановлено, що в Україні забороняється експорт та імпорт товарів, які здійснюються з порушенням прав інтелектуальної власності.
Відповідно до ст.ст. 1, 5 Закону України «Про охорону прав на знаки для товарів і послуг» торговельна марка - позначення, за яким товари і послуги одних осіб відрізняються від товарів і послуг інших осіб; зареєстрована торговельна марка - торговельна марка, на яку видано свідоцтво або яка має міжнародну реєстрацію, що діє на території України; міжнародна реєстрація - міжнародна реєстрація торговельної марки, здійснена відповідно до Мадридської угоди про міжнародну реєстрацію знаків та/або Протоколу до Мадридської угоди про міжнародну реєстрацію знаків.
Об`єктом торговельної марки може бути будь-яке позначення або будь-яка комбінація позначень. Такими позначеннями можуть бути, зокрема, слова, у тому числі власні імена, літери, цифри, зображувальні елементи, кольори, форма товарів або їх пакування, звуки, за умови що такі позначення придатні для відрізнення товарів або послуг одних осіб від товарів або послуг інших осіб, придатні для відображення їх у Реєстрі таким чином, що дає змогу визначити чіткий і точний обсяг правової охорони, що надається. Набуття права на торговельну марку засвідчується свідоцтвом. Строк дії свідоцтва становить 10 років від дати подання заявки до НОІВ і продовжується НОІВ за клопотанням власника свідоцтва щоразу на 10 років, за умови сплати збору в порядку, встановленому пунктом 2 статті 18 цього Закону. Порядок продовження строку дії свідоцтва встановлюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері інтелектуальної власності.
Відповідно до п. 4 ст. 16 Закону України «Про охорону прав на знаки для товарів і послуг» використанням торговельної марки визнається: нанесення її на будь-який товар, для якого торговельну марку зареєстровано, упаковку, в якій міститься такий товар, вивіску, пов`язану з ним, етикетку, нашивку, бирку чи інший прикріплений до товару предмет, зберігання такого товару із зазначеним нанесенням торговельної марки з метою пропонування для продажу, пропонування його для продажу, продаж, імпорт (ввезення) та експорт (вивезення);.застосування її під час пропонування та надання будь-якої послуги, для якої торговельну марку зареєстровано; застосування її в діловій документації чи в рекламі та в мережі Інтернет.
Торговельна марка визнається використаною, якщо її застосовано у формі зареєстрованої торговельної марки, а також у формі, що відрізняється від зареєстрованої торговельної марки лише окремими елементами, якщо це не змінює в цілому відмітності торговельної марки.
Пунктом 5 ст. 16 Закону України «Про охорону прав на знаки для товарів і послуг» передбачено, що свідоцтво надає його власнику виключне право забороняти іншим особам використовувати без його згоди, якщо інше не передбачено цим Законом: позначення, тотожне із зареєстрованою торговельною маркою, стосовно наведених у свідоцтві товарів і послуг; позначення, тотожне із зареєстрованою торговельною маркою, стосовно товарів і послуг, споріднених з наведеними у свідоцтві, якщо внаслідок такого використання це позначення і торговельну марку можна сплутати, зокрема, якщо може виникнути асоціація такого позначення з торговельною маркою; позначення, схоже із зареєстрованою торговельною маркою, стосовно наведених у свідоцтві товарів і послуг, якщо внаслідок такого використання ці позначення можна сплутати, зокрема, якщо може виникнути асоціація такого позначення з торговельною маркою; позначення, схоже із зареєстрованою торговельною маркою, стосовно товарів і послуг, споріднених з наведеними у свідоцтві, якщо внаслідок такого використання ці позначення можна сплутати, зокрема, якщо може виникнути асоціація такого позначення з торговельною маркою.
В ст. 20 Закону України «Про охорону прав на знаки для товарів і послуг» зазначено, що будь-яке посягання на права власника свідоцтва, передбачені статтею 16 цього Закону, в тому числі вчинення без згоди власника свідоцтва дій, що потребують його згоди, та готування до вчинення таких дій, вважається порушенням прав власника свідоцтва, що тягне за собою відповідальність згідно з чинним законодавством України. На вимогу власника свідоцтва таке порушення повинно бути припинено, а порушник зобов`язаний відшкодувати власнику свідоцтва завдану майнову шкоду шляхом відшкодування збитків чи виплати компенсації та/або завдану немайнову (моральну) шкоду.
Як вбачається з наявних матеріалів справи, LEGO Holding A/S (ЛЕГО Холдінг А/C) є власником за свідоцтвом України на торговельну марку № 305672 від 22.09.2021 та за свідоцтвом України на торговельну марку № 321190 від 22.06.2022. 
В матеріалах справи наявні належним чином засвідчені копії довідки від 28.06.2024 № 120424/3М/24 про дію свідоцтва України № 305672 на торговельну марку, виданої Державною організацією “Український національний офіс інтелектуальної власності та інновацій” та від 28.06.2024 № 120421/3М/24 про дію свідоцтва України № 321190 на торговельну марку, виданої Державною організацією “Український національний офіс інтелектуальної власності та інновацій”.
Отже з урахуванням наведених положень закону, порушенням права інтелектуальної власності на торговельну марку вважається використання позначення, схожого із зареєстрованою торговельною маркою, стосовно наведених у свідоцтві товарів і послуг, якщо внаслідок такого використання ці позначення можна сплутати, зокрема, якщо може виникнути асоціація такого позначення з торговельною маркою.
Частиною першою статті 2 Бернської конвенції про охорону літературних і художніх творів передбачено, що термін «Літературні і художні твори» охоплює всі твори в галузі літератури, науки і мистецтва, яким би способом і в якій би формі вони не були виражені, як-то: книги, брошури та інші письмові твори, лекції, звертання, проповіді та інші подібного роду твори; драматичні і музично-драматичні твори; хореографічні твори і пантоміми, музичні твори з текстом або без тексту; кінематографічні твори, до яких прирівнюються твори, виражені способом, аналогічним кінематографії; малюнки, твори живопису, архітектури, скульптури, графіки і літографії; фотографічні твори, до яких прирівнюються твори, виражені способом, аналогічним фотографії; твори прикладного мистецтва; ілюстрації, географічні карти, плани, ескізи і пластичні твори, що відносяться до географії, топографії, архітектури або наукам. 
Відповідно до частин першої - третьої статті 5 Бернської конвенції про охорону літературних і художніх творів щодо творів, з яких авторам надається охорона на підставі цієї Конвенції, автори користуються в країнах Союзу, крім країни походження твору, правами, які надаються нині або будуть надані в подальшому відповідними законами цих країн своїм громадянам, а також правами, особливо надаваними цією Конвенцією.
Користування цими правами і здійснення їх не пов`язані з виконанням будь-яких формальностей; таке користування і здійснення не залежать від існування охорони в країні походження твору. Отже, крім установлених цією Конвенцією положень, обсяг охорони, рівно як і засоби захисту, що забезпечують автору охорону його прав, регулюються виключно законодавством країни, в якій виникає потреба в ній.
Згідно з статтею 1 Закону України «Про авторське право і суміжні права» веб-сторінка - це складова частина веб-сайту, що може містити дані, електронну (цифрову) інформацію, інші об`єкти авторського права і (або) суміжних прав тощо. Відтворення - це виготовлення одного або більше примірників твору, відеограми, фонограми в будь-якій матеріальній формі, а також їх запис для тимчасового чи постійного зберігання в електронній (у тому числі цифровій), оптичній або іншій формі, яку може зчитувати комп`ютер. Розповсюдження об`єктів авторського права і (або) суміжних прав - це будь-яка дія, за допомогою якої об`єкти авторського права і (або) суміжних прав безпосередньо чи опосередковано пропонуються публіці, в тому числі доведення цих об`єктів до відома публіки таким чином, що її представники можуть здійснити доступ до цих об`єктів з будь-якого місця і в будь-який час за власним вибором. Твір образотворчого мистецтва - це скульптура, картина, малюнок, гравюра, літографія, твір художнього (у тому числі сценічного) дизайну тощо. Публічне сповіщення (доведення до загального відома) - передача в ефір за допомогою радіохвиль (а також лазерних променів, гамма-променів тощо), у тому числі з використанням супутників, чи передача на віддаль за допомогою проводів або будь-якого виду наземного чи підземного (підводного) кабелю (провідникового, оптоволоконного та інших видів) творів, виконань, будь-яких звуків і (або) зображень, їх записів у фонограмах і відеограмах, програм організацій мовлення тощо, коли зазначена передача може бути сприйнята необмеженою кількістю осіб у різних місцях, віддаленість яких від місця передачі є такою, що без зазначеної передачі зображення чи звуки не можуть бути сприйняті.
Відповідно до пункту 1 частини першої та частини другої статті 433 Цивільного кодексу України об`єктами авторського права є твори, а саме літературні та художні твори, зокрема: романи, поеми, статті та інші письмові твори; лекції, промови, проповіді та інші усні твори; драматичні, музично-драматичні твори, пантоміми, хореографічні, інші сценічні твори; музичні твори (з текстом або без тексту); аудіовізуальні твори; твори живопису, архітектури, скульптури та графіки; фотографічні твори; твори ужиткового мистецтва; ілюстрації, карти, плани, ескізи і пластичні твори, що стосуються географії, топографії, архітектури або науки; переклади, адаптації, аранжування та інші переробки літературних або художніх творів; збірники творів, якщо вони за добором або упорядкуванням їх складових частин є результатом інтелектуальної діяльності. Твори є об`єктами авторського права без виконання будь-яких формальностей щодо них та незалежно від їх завершеності, призначення, цінності тощо, а також способу чи форми їх вираження.
Згідно з ч. 1 ст. 55 Закону України «Про авторське право і суміжні права» за захистом авторського права або суміжних прав, а також права особливого роду (sui generis) у встановленому порядку до суду та інших органів відповідно до їх компетенції мають право звертатися: 1) суб`єкти авторського права або суб`єкти суміжних прав для захисту свого авторського права або суміжних прав; 2) особи, яким надано виключне право на використання об`єктів авторського права та/або об`єктів суміжних прав та/або які мають право на отримання частки винагороди за використання об`єктів авторського права та/або об`єктів суміжних прав, для захисту своїх прав та/або охоронюваних законом інтересів у межах договору із суб`єктом авторського права або суб`єктом суміжних прав від протиправних посягань будь-якої третьої особи на права такого ліцензіата або права отримувача частки зазначеної винагороди; 3) організації колективного управління відповідно до доручення правовласників-контрагентів з добровільного колективного управління відповідно до Закону України "Про ефективне управління майновими правами правовласників у сфері авторського права і (або) суміжних прав" з урахуванням сфери їх діяльності, зазначеної в реєстрі організацій колективного управління; 4) акредитовані організації колективного управління з урахуванням сфери їх акредитації, зазначеної в реєстрі організацій колективного управління; 5) особи, яким належить право особливого роду (sui generis).
Частиною 2 вказаної статті передбачено, що особи, зазначені в частині першій цієї статті, мають право звертатися за захистом авторського права та/або суміжних прав до суду з будь-якими вимогами, не забороненими законом, зокрема про: 1) визнання авторського права або суміжних прав; 2) відновлення становища, яке існувало до порушення; 3) припинення та/або заборону вчиняти дії, що порушують авторське право та/або суміжні права чи створюють загрозу їх порушення; 4) стягнення винагороди, передбаченої законодавством про авторське право і суміжні права; 5) відшкодування моральної шкоди; 6) відшкодування збитків, завданих порушенням авторського права або суміжних прав, включаючи упущену вигоду, або стягнення доходу, отриманого порушником внаслідок порушення ним авторського права або суміжних прав, або стягнення компенсації; 7) припинення підготовчих дій до порушення авторського права та/або суміжних прав, у тому числі шляхом призупинення митних процедур, якщо є підстави вважати, що на митну територію України чи з митної території України можуть бути пропущені піратські примірники творів, фонограм, відеограм, засоби обходу технологічного засобу захисту об`єктів авторського права та/або об`єктів суміжних прав тощо; 8) опублікування за рахунок порушника в засобах масової інформації даних про допущені порушення авторського права та/або суміжних прав та судові рішення щодо цих порушень; 9) вжиття інших передбачених законодавством заходів, пов`язаних із захистом авторського права та/або суміжних прав.
Відповідно до частин першої, третьої статті 13 ГПК судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.
Обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи. Важливим елементом змагальності процесу є стандарти доказування - спеціальні правила, якими суд має керуватися при вирішення справи. Ці правила дозволяють оцінити, наскільки вдало сторони виконали вимоги щодо тягаря доказування і наскільки вони змогли переконати суд у своїй позиції, що робить оцінку доказів більш алгоритмізованою та обґрунтованою (постанова Верховного Суду від 22 квітня 2021 року у справі №904/1017/20).
Відповідно до статті 76 ГПК належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять у предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. 
Згідно з статтею 79 ГПК наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Велика Палата Верховного Суду неодноразово наголошувала на необхідності застосування передбачених процесуальним законом стандартів доказування та зазначала, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Зокрема, цей принцип передбачає покладення тягаря доказування на сторони. Водночас цей принцип не створює для суду обов`язку вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона. Таку обставину треба доказувати таким чином, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим, ніж протилежний. Тобто певна обставина не може вважатися доведеною, допоки інша сторона її не спростує (концепція негативного доказу), оскільки за такого підходу принцип змагальності втрачає сенс (пункт 81 постанови Великої Палати Верховного Суду від 18 березня 2020 року у справі № 129/1033/13-ц, провадження № 14-400цс19; пункт 9.58 постанови Великої Палати Верховного Суду від 16 листопада 2021 року у справі № 904/2104/19, провадження № 12-57гс21).
Як свідчать наявні матеріали справи, позивачем були здійснені тестові закупівлі продукції з порушеннями (дитячих конструкторів), із нанесеними на ній позначеннями, схожими з торговельними марками за свідоцтвами України № 321190 від 22.06.2022 та № 305672 від 22.09.2021 настільки, що їх можна сплутати.
Так, 22.02.2024 представником позивача було здійснено замовлення із Інтернет-магазину Igrushki7 № 1366494. Номер замовлення зазначений у листуванні представника позивача із представником Інтернет-магазину Igrushki7 у мережі Viber та у квитанції про оплату замовлення. У листуванні менеджер Інтернет-магазину “Igrushki 7” вказала реквізити ФОП Резніченко Ф.П. як одержувача коштів, а саме номер банківського рахунку, номер банківської картки, реєстраційний номер облікової картки платника податків та суму 1 542,00 грн. Представником Позивача було здійснено оплату, що підтверджується платіжною інструкцією 0.0.3489866525.1 від 22.02.2024 на суму 1 542,00 грн, призначення платежу “оплата замовлення № 1366494”. 
24.02.2024 представником позивача було здійснено замовлення із Інтернет-магазину Ananas № 20125. Номер замовлення вказаний у листуванні представника позивача із представником Інтернет-магазину у мережі Viber. Менеджер Інтернет-магазину вказала реквізити ФОП Резніченко О.Є. як одержувача коштів, а саме номер банківського рахунку, номер банківської картки, реєстраційний номер облікової картки платника податків та суму 3 393,00 грн. Представником позивача було здійснено оплату, що підтверджується платіжною інструкцією 0.0.3495506945.1 від 26.02.2024 на суму 3 393,00 грн, призначення платежу “оплата за конструктори на сайті ananas.ua; ... арт. 5450”. Доставка товару була здійснена ФОП Резниченко П.І. за допомогою сервісу “Нова Пошта”. 
03.05.2024 представником позивача було здійснено замовлення із Інтернет-магазину Igrushki7 № 1407995-1408000. Номер замовлення зазначений на вебсайті Інтернет-магазину Igrushki7, у листуванні представника позивача із представником Інтернет-магазину Igrushki7 у мережі Viber, у призначенні платежу в квитанції про оплату. Менеджер Інтернет-магазину “Igrushki7” вказала реквізити ФОП Резниченко О.Є. як одержувача коштів, а саме номер банківського рахунку, реєстраційний номер облікової картки платника податків, найменування банку та суму 4 897,00 грн. Представником позивача було здійснено оплату, що підтверджується квитанцією про оплату 272672706 від 13.05.2024 на суму 4 897,00 грн, призначення платежу “оплата за замовлення # 1408000-1407995, Конструктори (сайт Igrushki 7), ФОП Резниченко Ольга Євгенівна”. Доставка товару була здійснена ФОП Резниченко П.І. за допомогою сервісу “Нова Пошта”. 
07.05.2024 представником позивача було здійснено замовлення із Інтернет-магазину Ananas № 20309. Номер замовлення зазначений на вебсайті Інтернет-магазину Ananas, у листуванні представника позивача із представником Інтернет-магазину Ananas у мережі Viber, у призначенні платежу в квитанції про оплату. Менеджер Інтернет-магазину “Ananas” вказала реквізити ФОП Резниченко О.Є. як одержувача коштів, а саме номер банківського рахунку, реєстраційний номер облікової картки платника податків, найменування і код банку та суму 3 173,00 грн. Представником Позивача було здійснено оплату, що підтверджується квитанцією про оплату №1ВЕ6-8МР1-Т91А-Е7РХ від 07.05.2024, на суму 3 173,00 грн, призначення платежу “ 20309”. Доставка товару була здійснена ФОП Резниченко П.І. за допомогою сервісу “Нова Пошта”. 
Як вбачається з наявних у матеріалах справи фотографічних зображень, представником позивача було отримано замовлений у відповідачів товар, а саме дитячі іграшки - конструктори, пакування яктих містять повнокольорове поліграфічне оформлення із зображенням зібраних моделей, ігрових сцен та фігурок. Частина упаковок містить маркування серії “CITY” із зазначенням виробника “KEYIXING”, інші упаковки марковані як “Intelligent Block TRAIN” та “Exploration SPACE” із зазначенням виробника “Jun Da Long Toys (JDLT)”. На зовнішніх поверхнях коробок вказано найменування товару, номери моделей, кількість складових елементів (у межах від 55 до понад 500 одиниць), вікові обмеження для користувачів (3+ та 6+ років), попереджувальні написи, а також знаки відповідності та сертифікації. Графічні зображення на упаковках відображають моделі транспортних засобів, будівель, елементів міської інфраструктури, поїздів, автобусів, вантажних автомобілів, об`єктів космічної тематики, а також ігрові фігурки та допоміжні аксесуари. Імпортером на упаковках конструкторів визначено - ТОВ “ТОРГІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ ЮНІОН ГРУП”.
З вищевказаних доказів вбачається, що відповідачі – ФОП Резниченко О.Є., ФОП Резниченко П.І. та ФОП Резниченко Ф.П. – у межах здійснення підприємницької діяльності здійснювали реалізацію дитячих конструкторів, на упаковці яких використано позначення “CITY”, а також позначення у вигляді зображень фігурок людини, які є тотожними або схожими настільки, що можуть бути сплутані з торговельними марками позивача. Таке використання здійснювалося без дозволу правовласника, у зв`язку з чим відповідні товари були введені у цивільний обіг із порушенням прав інтелектуальної власності. 
Факт реалізації спірної продукції підтверджується матеріалами тестових закупівель, фотоматеріалами упаковок, описом товарів, відомостями щодо способів продажу.
Судом також установлено, що ТОВ “Торговельна компанія ЮНІОН ГРУП” здійснювало діяльність, пов`язану з пропонуванням до продажу та реалізацією відповідної продукції, у тому числі через електронні ресурси та інші канали збуту, що підтверджується матеріалами справи, зокрема інформацією з веб-ресурсів, фотоматеріалами, описами товарів, умовами доставки та комерційними пропозиціями. 
При цьому, як слідує із матеріалів справи, саме ТОВ “Торговельна компанія ЮНІОН ГРУП” позиціонувало себе як суб`єкт господарювання, який володіє товарними запасами, забезпечує наявність продукції на складі та здійснює її постачання, що свідчить про його безпосередню участь у введенні спірного товару в господарський обіг.
Зокрема, позивачем додано до справи роздруківка з вебсторінки на вебсайті, із якого здійснювалося замовлення продукції з порушенням (https://igrushki7.ua/), де зазначено наступне: 
- у розділі “Умови доставки” (https://igrushki7.ua/shop_content.php? coID=200#delivery) вказано про наявність складу в Одесі. Також пропонується доставка товару до автобусу / вантажівки;
- у розділі “Підтримка бізнесу” (https://igrushki7.ua/export_info.php) зазначено про можливість завантаження усього каталогу товарів. Всі товари з каталогу є в наявності. Станом на дату подання роздруківки у каталозі є 17 544 товари;
- у розділі “Про компанію” (https://igrushki7.ua/shop_content.php?coID=11) вказано про наявність оптових цін від виробника, 100 % наявність товару на складах, здійснення прямих закупівель від виробника, наявність міцних давніх зв`язків з провідними виробниками України, Китаю, Польщі та Туреччини, наявність асортименту більше ніж 10 000 найменувань іграшок.
Відповідно до статті 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Ці дані встановлюються, зокрема, письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів.
У вирішенні спорів, пов`язаних із визнанням недійсними свідоцтв на знаки для товарів і послуг з підстав невідповідності зареєстрованих знаків умовам надання правової охорони, для з`ясування питань, що потребують спеціальних знань (зокрема, про те, чи займає певний елемент домінуюче положення у зображенні знака; чи є підстави вважати, що знак може вводити споживача в оману щодо місця походження та якості товарів, позначених цим знаком; які частини зображення є тотожними з іншим зображенням; чи є схожими знаки настільки, що їх можна сплутати тощо), з дотриманням принципів змагальності, рівності та диспозитивності господарському суду необхідно, якщо схожість не має очевидного характеру, призначати судову експертизу, не перебираючи на себе непритаманні суду функції експерта (постанова Верховного Суду від 13.08.2019 у справі № 910/6920/17, постанова Верховного Суду від 06.02.2020 № 910/2503/18).
В межах даної справи, на замовлення представника LEGO Holding A/S (ЛЕГО Холдінг А/C) судовим експертом Жилою Б.В. було проведено дослідження об`єктів інтелектуальної власності та надано письмовий висновок за його результатами.
Так, 07.11.2024 судовим експертом Жилою Б.В. (свідоцтво № 31-22/11 від 17.02.2022, видане на підставі рішення Центральної експертно-кваліфікаційної комісії при Міністерстві юстиції України) було складено висновок експерта № 266 за результатами експертизи об`єктів інтелектуальної власності, де викладені наступні висновки: 
1) Позначення “CITY”, нанесені на упаковку конструктора Shantou Honghu Plastics Co., Limited, Room 1606, 16ty floor, 2bd building, Yifayuan, South Tongyi road, Chenghai district, за артикулом 25403, є схожими настільки, що їх можна сплутати із зареєстрованою для споріднених товарів 28 класу МКТП ігрові конструктори торговельною маркою за свідоцтвом України № 321190 від 22.06.2022. 
Позначення “CITY”, нанесені на упаковку конструктора Shantou Honghu Plastics Co., Limited, Room 1606, 16ty floor, 2bd building, Yifayuan, South Tongyi road, Chenghai district, за артикулом 25608, є схожими настільки, що їх можна сплутати із зареєстрованою для споріднених товарів 28 класу МКТП ігрові конструктори торговельною маркою за свідоцтвом України № 321190 від 22.06.2022. 
Позначення “CITY”, нанесені на упаковку конструктора Shantou Honghu Plastics Co., Limited, Room 1606, 16ty floor, 2bd building, Yifayuan, South Tongyi road, Chenghai district, за артикулом 25801, є схожими настільки, що їх можна сплутати із зареєстрованою для споріднених товарів 28 класу МКТП ігрові конструктори торговельною маркою за свідоцтвом України № 321190 від 22.06.2022. 
Позначення “CITY”, нанесені на упаковку конструктора Shantou Honghu Plastics Co., Limited, Room 1606, 16ty floor, 2bd building, Yifayuan, South Tongyi road, Chenghai district, за артикулом 25702, є схожими настільки, що їх можна сплутати із зареєстрованою для споріднених товарів 28 класу МКТП ігрові конструктори торговельною маркою за свідоцтвом України № 321190 від 22.06.2022. 
Позначення “CITY”, нанесені на упаковку конструктора Shantou Honghu Plastics Co., Limited, Room 1606, 16ty floor, 2bd building, Yifayuan, South Tongyi road, Chenghai district, за артикулом 25602, є схожими настільки, що їх можна сплутати із зареєстрованою для споріднених товарів 28 класу МКТП ігрові конструктори торговельною маркою за свідоцтвом України № 321190 від 22.06.2022. 
Позначення “CITY”, нанесені на упаковку конструктора Shantou Honghu Plastics Co., Limited, Room 1606, 16ty floor, 2bd building, Yifayuan, South Tongyi road, Chenghai district, за артикулом 25601, є схожими настільки, що їх можна сплутати із зареєстрованою для споріднених товарів 28 класу МКТП ігрові конструктори торговельною маркою за свідоцтвом України № 321190 від 22.06.2022. 
2) Позначення “CITY”, нанесене на упаковку конструктора Shantou Honghu Plastics Co., Limited, Room 1606, 16ty floor, 2bd building, Yifayuan, South Tongyi road, Chenghai district, за артикулом 25523, є схожим настільки, що його можна сплутати із зареєстрованою для споріднених товарів 28 класу МКТП ігрові конструктори торговельною маркою за свідоцтвом України № 321190 від 22.06.2022. 
Позначення “CITY”, нанесене на упаковку конструктора Shantou Honghu Plastics Co., Limited, Room 1606, 16ty floor, 2bd building, Yifayuan, South Tongyi road, Chenghai district, за артикулом 25532, є схожим настільки, що його можна сплутати із зареєстрованою для споріднених товарів 28 класу МКТП ігрові конструктори торговельною маркою за свідоцтвом України № 321190 від 22.06.2022. 
Позначення “CITY”, нанесене на упаковку конструктора Shantou Honghu Plastics Co., Limited, Room 1606, 16ty floor, 2bd building, Yifayuan, South Tongyi road, Chenghai district, за артикулом 25727, є схожим настільки, що його можна сплутати із зареєстрованою для споріднених товарів 28 класу МКТП ігрові конструктори торговельною маркою за свідоцтвом України № 321190 від 22.06.2022. 
Позначення “CITY”, нанесене на упаковку конструктора Shantou Honghu Plastics Co., Limited, Room 1606, 16ty floor, 2bd building, Yifayuan, South Tongyi road, Chenghai district, за артикулом 25517, є схожим настільки, що його можна сплутати із зареєстрованою для споріднених товарів 28 класу МКТП ігрові конструктори торговельною маркою за свідоцтвом України № 321190 від 22.06.2022. 
3) Позначення у вигляді зображень фігурок людини, нанесені на упаковку конструктора YI WU JIAYU IMP. & EXP. CO., LTD, Room 903, Int. Plaza, ChouZhou North Road 999#, YiWu, ZheJiang, China, за артикулом 5450, є схожими настільки, що їх можна сплутати із зареєстрованою для споріднених товарів 28 класу МКТП ігрові конструктори торговельною маркою за свідоцтвом України № 305672 від 22.09.2021. 
4) Позначення у вигляді зображень фігурок людини, нанесені на упаковку конструктора YI WU JIAYU IMP. & EXP. CO., LTD, Room 903, Int. Plaza, ChouZhou North Road 999#, YiWu, ZheJiang, China, за артикулом 5453, є схожими настільки, що їх можна сплутати із зареєстрованою для споріднених товарів 28 класу МКТП ігрові конструктори торговельною маркою за свідоцтвом України № 305672 від 22.09.2021.
Відтак, за результатами експертного дослідження у висновку судового експерта № 266 від 07.11.2024 встановлено, що позначення “CITY”, а також позначення у вигляді зображень фігурок людини, які нанесені на упаковки конструкторів, є схожим настільки, що його можна сплутати із зареєстрованою для споріднених товарів 28 класу МКТП ігрові конструктори торговельною маркою за свідоцтвом України № 321190 від 22.06.2022 та торговельною маркою за свідоцтвом України № 305672 від 22.09.2021.
З урахуванням наведеного, колегія суддів погоджується з висновком місцевого господарського суду щодо обґрунтованості заявлених позовних вимог, оскільки наявними матеріалами справи підтверджується спільна діяльність відповідачів з порушенням прав інтелектуальної власності позивача, яка полягає у реалізації товару з нанесеними на ньому позначеннями, схожими з належними позивачеві торговельними марками за свідоцтвами України № 321190 від 22.06.2022, № 305672 від 22.09.2021 настільки, що їх можна сплутати.
Щодо посилання відповідачів на те, що позивач безпідставно вважає, що виробником конструкторів, які були предметом тестових закупівель, було використано елементи саме його торгової марки, колегія суддів зазначає таке. 
Так, за твердженням апелянтів, упакування товару, придбаного позивачем, містить зображення з написом «KEYIXING», що відповідає зображенню торгової марки, власником якої, згідно інформації, розміщеної на офіційному сайті Управління інтелектуальної власності Європейського союзу, є компанія Guangdong Ausini Toys Industry Co., Ltd. Ця ж компанія володіє правами на дизайн іграшкових пластмасових чоловічків (№ реєстрації: 008237960-0001 від 03 листопада 2020 року, зі строком дії до 03 листопада 2025 року), які за зовнішніми ознаками відповідають дизайну, використаному в придбаних позивачем товарах.
Також, як стверджують скаржники, правами інтелектуальної власності на дизайн іграшкових чоловічків, виконаних в аналогічній стилістиці, володіють китайські компанії Guangdong Woma Animation Toys Co., Ltd (згідно свідоцтва № 009076813-0001 від 04 липня 2022р.) та Guangming CHEN (згідно свідоцтва № 008339139-0002 від 18 грудня 2020р.).
Колегія суддів зазначає, що у даному спорі, позивач посилався на те, що на упакуванні Конструкторів містяться позначення, схожі до ступеню сплутування з Торговельними марками Позивача, а саме позначення “CITY”, а також позначення у вигляді зображень фігурок людини. При цьому, використання позначення «KEYIXING», на яке посилаються відповідачів, позивачем не оспорювалось та не ставилось під сумнів.
Крім того, відповідачами не надано, а у наявних у матеріалах справи відсутні докази на підтвердження того, що об`єкти права інтелектуальної власності Guangdong Ausini Toys Industry Co., Ltd. (свідоцтво № 008237960-0001 від 03.11.2020), Guangdong Woma Animation Toys Co., Ltd (свідоцтво №009076813-0001 від 04.07.2022), Guangming CHEN (свідоцтво №008339139-0002 від 18.12.2020), отримали відповідний захист та мають правову охорону саме на території України.
З приводу посилання відповідачів на те, що позивачем не доведено того факту, що поштові відправлення з тестовими закупівлями містили саме ті товарні позиції, що раніше замовлялися цими особами у відповідачів, судова колегія зазначає таке. 
У даному випадку позивачем надано докази на підтвердження замовлення та отримання від відповідачів (ФОП) товарів, на який містилось зображення з позначеннями, схожими з належними позивачеві торговельними марками за свідоцтвами України № 321190 від 22.06.2022, № 305672 від 22.09.2021 настільки, що їх можна сплутати. При цьому, оплата здійснювала на рахунки ФОП Резниченко Фросини Пантеліївни та ФОП Резниченко Ольги Євгенівни, а ФОП Резниченко П.І. здійснював фізичне передання товару до оператора поштового (вантажного) зв`язку – ТОВ «НОВА ПОШТА», який в подальшому передав цей товар покупцеві.
Також у наявних матеріалах справи містяться фотографічні зображення отриманого товару із зазначення номерів поштових накладних, даних відправника та отримувача, найменування товару, змісту поштового відправлення (дитячі конструктори, які містить артикули, що збігаються із замовленням здійснений позивачем, найменування виробника та імпортера).
В свою чергу, припускаючи те, що позивачем не надано суду переконливих доказів того, що товар, отриманий від відповідачів є саме тим товаром, поставка якого узгоджувалась в рамках замовлень, відповідачами, у порушення принципу змагальності сторін, не надано жодних доказів на підтвердження того, що позивачем було замовлено, а відповідачами направлено інший товар, який не містив зображень з позначеннями, схожими з належними позивачеві торговельними марками за свідоцтвами України № 321190 від 22.06.2022, № 305672 від 22.09.2021 настільки, що їх можна сплутати.
З приводу посилання відповідачів на те, що позивачем не надано належних та допустимих доказів, які б підтверджували використання у відповідних товарах об`єктів права інтелектуальної власності, що належать LEGO Holding A/S, у розумінні вимог чинного законодавства, суд апеляційної інстанції зазначає таке. 
Як вже було вказано вище, на упакуванні Конструкторів містяться позначення, схожі до ступеню сплутування з Торговельними марками позивача, на підтвердження чого позивачем надано висновок судового експерта Жили Б.В № 266 від 07.11.2024, яким підтверджено, що на упакуванні продукції з порушенням використовуються позначення, які схожі до ступеню сплутування з Торговельними марками Позивача.
В той же час, відповідачами не надано доказів на підтвердження того, що у них (або виробника) є, або були станом на час реалізації товару, будь-які права на використання Торговельних марок позивача. 
Відповідно, у даному випадку відповідачі, у межах здійснення підприємницької діяльності здійснювали реалізацію дитячих конструкторів, на упаковці яких використано позначення «CITY» та інші елементи оформлення, які є тотожними або схожими настільки, що можуть бути сплутані з Торговельними марками Позивача. Таке використання здійснювалося без дозволу правовласника, у зв`язку з чим відповідні товари були введені у цивільний обіг із порушенням прав інтелектуальної власності.
Не заслуговують на увагу й доводи апелянта про те, що позивачем не надано жодних належних і допустимих доказів того, що спірний товар станом на момент розгляду справи перебував у володінні чи розпорядженні відповідачів, а тому висновок суду про наявність правових підстав для його вилучення та знищення є передчасним і таким, що не ґрунтується на належних та допустимих доказах.
Так, колегія суддів зазначає, що звертаючись із даним позовом до суду, позивач надав роздруківки, які свідчать про те, що на вебсайті, із якого здійснювалося замовлення Продукції з порушенням (https://igrushki7.ua/): 
- у розділі «Умови доставки» (https://igrushki7.ua/shop_content.php? coID=200#delivery) вказано про наявність складу в Одесі. Також пропонується доставка товару до автобусу / вантажівки;
- у розділі «Підтримка бізнесу» (https://igrushki7.ua/export_info.php) зазначено про можливість завантаження усього каталогу товарів. Всі товари з каталогу є в наявності;
- у розділі «Про компанію» (https://igrushki7.ua/shop_content.php?coID=11) вказано про наявність оптових цін від виробника, 100 % наявність товару на складах, здійснення прямих закупівель від виробника, наявність міцних давніх зв`язків з провідними виробниками України, Китаю, Польщі та Туреччини, наявність асортименту більше ніж 10 000 найменувань іграшок.
В той же час, доказів на спростування таких обставин, а також на підтвердження відсутності у володінні чи розпорядженні відповідачів товарів, на упаковці яких використано позначення «CITY» та інші елементи оформлення, які є тотожними або схожими настільки, що можуть бути сплутати з Торговельними марками Позивача, відповідачами надано не було, а наявні матеріали справи не містять. 
Отже, встановлений у цій справі факт незаконного використання таких позначень щодо однорідних товарів свідчить про наявність реальної загрози повторного порушення прав позивача у майбутньому. З урахуванням характеру порушення, способу введення товару в цивільний обіг та тривалості використання спірних позначень, колегія суддів вважає обґрунтованою та такою, що відповідає принципу ефективного захисту права, вимогу про заборону відповідачам здійснювати використання позначень, тотожних або схожих з торговельними марками позивача, щодо наведених у свідоцтвах або споріднених з ними товарів і послуг, у тому числі шляхом імпорту, зберігання з метою пропонування для продажу, пропонування для продажу та продажу відповідних конструкторів за зазначеними у позові артикулами. 
Щодо вилучення та знищення товарів з порушенням прав інтелектуальної власності, то подальше перебування такої продукції в обігу створює постійну загрозу порушення прав правовласника та введення споживачів в оману щодо походження товару. Оскільки встановлено, що спірні конструктори містять позначення, використані з порушенням виключних прав позивача, а також з урахуванням того, що такі порушення не можуть бути усунуті шляхом зміни або відокремлення позначень без втрати споживчих властивостей товару, судова колегія погоджується із висновком місцевого господарського суду про наявність правових підстав для вилучення у відповідачів та знищення товарів з порушенням прав інтелектуальної власності LEGO Holding A/S (ЛЕГО Холдінг А/C), зокрема конструкторів за артикулами, переліченими у позовній заяві.
Щодо посилання ТОВ «Торгівельна компанія Юніон Груп» на те, що в матеріалах справи відсутні будь-які докази призупинення митного оформлення товарів, які ввозились товариством на митну територію України, колегія суддів зазначає, що не вчинення таких дій та відсутність повідомлення від митних органів, не є безумовним свідченням того, що товариством не здійснювався імпорт та пропонування до продажу спірного товару. В той же час, як встановлено судом, та не спростовано відповідачем, на придбаному позивачем товару міститься найменування імпортеру, яким є саме ТОВ «Торгівельна компанія Юніон Груп» на, а не будь-яка інша особа.
Відповідно до законодавства про охорону прав на торговельні марки, відповідальність за незаконне використання торговельної марки несе не лише виробник продукції, але й будь-яка особа, яка вводить товар у цивільний обіг, пропонує його до продажу або реалізує. А тому, доводи про відсутність у ТОВ «Торгівельна компанія Юніон Груп» статусу виробника не мають правового значення для вирішення питання про наявність порушення прав інтелектуальної власності, при цьому матеріали справи свідчать про ввезення товариством через митний кордон України товарів, які у подальшому були реалізовані, зокрема, через інтернет-магазин, а також із залученням інших відповідачів.
Підсумовуючи наведене колегія суддів дійшла висновку, що порушення під час прийняття оскаржуваного рішення, яка наведені апелянтами не знайшли свого підтвердження.
Згідно з статтею 17 Закону України “Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини” суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
Європейський суд з прав людини в рішенні у справі "Серявін та інші проти України" вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.
Названий Суд зазначив, що, хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід (рішення Європейського суду з прав людини у справі "Трофимчук проти України").
Тому інші доводи скаржників, що викладені в апеляційних скагах, колегія суддів не бере до уваги, оскільки вони висновків суду не спростовують та з урахуванням всіх обставин даної справи, встановлених судом, не впливають на правильність вирішення спору по суті та остаточний висновок. 
Статтею 276 ГПК України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Відтак, колегія суддів вважає, що оскаржуване рішення Господарського суду Одеської області від 21.01.2026 підлягає залишенню без змін, а апеляційні скарги без задоволення. 
Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору за апеляційний перегляд судового рішення покладаються на скаржника.

Керуючись ст.ст. 269, 270, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів, -
ПОСТАНОВИЛА:

Рішення Господарського суду Одеської області від 21.01.2026 по справі №916/3837/24 залишити без змін, а апеляційні скарги без задоволення.
Постанова, згідно ст. 284 ГПК України, набуває законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного суду у випадках передбачених Господарським процесуальним кодексом України.
Повний текст постанови складено та підписано 11.05.2026.

Головуючий суддя Аленін О.Ю.

Суддя Принцевська Н.М.

Суддя  Філінюк І.Г.