Справа № 282/903/16
Провадження № 6/282/16/26 
РІШЕННЯ 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 червня 2026 року селище Любар

Любарський районний суд Житомирської області у складі:
головуючого судді Вальчука В.В.,
за участю секретаря судового засідання Демчук В.І.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду селищі Любар в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , інтереси якої представляє адвокат Осьмінін Сергій Дмитрович до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Романівська державна нотаріальна контора Житомирського районного нотаріального округу Житомирської області про зняття обтяження (заборони) з майна,-
ВСТАНОВИВ:
Представник позивачки Осьмінін С.Д., який діє в інтересах ОСОБА_1 , звернувся до суду з позовом, у якому просить скасувати заборону на відчуження майна та житлового будинку, на яке за законом має право ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , яка була накладена рішенням Любарського районного суду Житомирсь кої області від 29.09.2016 року по цивільній справі №282/903/16.
В обґрунтування заявлених позовних вимог позивачка покликається на те, що у 2016 році ОСОБА_2 звернувся до Любарського районного суду Житомирської області із позовом до ОСОБА_4 за участю органу опіки і піклування Любарської РДА про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів.
Враховуючи, що в липні 2016 року мати ОСОБА_1 померла, а батько ОСОБА_4 участі у вихованні дитини не приймав, судом було прийнято рішення встановити над ОСОБА_1 опіку та призначити їй опікуна ОСОБА_2 .
Також, вищевказаним рішенням накладено заборону на відчуження майна та житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , на яке за законом має право ОСОБА_1 .
Ухвалою Любарського районного суду Житомирської області від 06 листопада 2025 року у справі № 282/903/16 виправлено описку в адресі нерухомого майна та зазначено правильну адресу: АДРЕСА_1 .
Романівською державною нотаріальною конторою, Житомирського районного нотаріального округу було внесено запис в Державний реєстр речових прав щодо наявного обтяження.
Станом на сьогоднішній день позивач досягла повноліття (23 роки), а отже, подальша дія арешту майна ОСОБА_1 позбавлена сенсу та не має правових підстав.
Представник позивачки вказує, що потреба в охороні майна неповнолітньої № 282/903/16 із зазначених вище причин відпала, що зумовили його застосування, тому такий захід повинен бути скасований судом, що його застосував.
Ухвалою Любарського районного суду Житомирської області від 20 квітня 2026 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи в порядку загального позовного провадження.
Ухвалою Любарського районного суду Житомирської області від 13 травня 2026 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.
Представник позивачки ОСОБА_5 у судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи без їх участі. Позовні вимоги підтримує та просить їх задоволити.
Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомляв, відзив на позов не подавав.
Представник Романівської державної нотаріальної контори Житомирського районного нотаріального округу Житомирської області в судове засідання не з`явився, повідомлявся належним чином.
Згідно ч.3 ст.211 ЦПК України, учасниксправимає право заявитиклопотання про розглядсправи за йоговідсутності. 
Відповідно до ч.1 ст.223 ЦПК України неявка у судовезасідання будь-якогоучасникасправи за умови, щойогоналежним чином повідомлено про дату, час і місцецьогозасідання, не перешкоджаєрозглядусправи по суті, крімвипадків, визначенихцієюстаттею. 
Згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
За вказаних обставин суд вважає можливим провести судове засідання за відсутності учасників справи та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.
Дослідивши наявні в матеріалах справи докази та оцінивши їх у сукупності, суд приходить до наступного висновку.
Відповідно до положень ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Зі змісту ст.ст. 76-80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Докази повинні відповідати ознакам належності, допустимості, достовірності, а їх сукупність - достатності.
Статтями 12, 81 ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, передбачених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Згідно зі ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Судом встановлено, що рішенням Любарського районного суду Житомирської області від 29.09.2016 року у справі №282/903/16 - позбавлено батьківських прав ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Встановлено над ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 опіку, призначивши їй опікуна - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , жителя АДРЕСА_1 . Накладено заборону на відчуження майна та житлового будинку, на яке за законом має право ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 за адресою: АДРЕСА_1 .
Згідно ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
Відповідно до даних паспорта громадянина України у формі ID-картки № НОМЕР_1 , ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на теперішній час має 23 роки, досягла повноліття та є повнолітньою особою відповідно до законодавства України.
Відповідно до свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_2 , виданого 23 липня 2022 року, ОСОБА_1 після державної реєстрації шлюбу змінила прізвище з « ОСОБА_7 » на « ОСОБА_8 ».
Свідоцтвом про право на спадщину за законом ННІ № 917194 посвідченого державним нотаріусом Романівської державної нотаріальної контори спадкоємцем зазначеного в свідоцтві майна ОСОБА_9 , 1978 року народження - є її донька ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме житлового будинку з господарськими будівлями, що знаходиться по АДРЕСА_1 , що також підтверджується Витягом про державну реєстрацію прав.
Відповідно до Витягу про державну реєстрацію прав №470705314 від 21.03.2026 приватним нотаріусом Назарець Д.В. на підставі рішення суду №282/903/16 від 29.09.2016 виданого Любарським районним судом, накладено заборону на нерухоме майно, а саме житловий будинок, особа в інтересах якої встановлюється обтяження ОСОБА_1 .
Відповідно до статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю.
Згідно зі статтею 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Відповідно до частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
За змістом статті 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.
Статтею 319 ЦК України передбачено, що власнику майна належить право володіти, користуватися та розпоряджатися власним майном за власним розсудом, та вчиняти по відношенню до свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.
Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним, ніхто може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.
Відповідно до статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Статтею 34 ЦК України встановлено, що повну цивільну дієздатність має фізична особа, яка досягла вісімнадцяти років.
У відповідності до ст.34 Закону України «Про нотаріат» накладення або зняття заборон є нотаріальною дією, вчинення яких в Україні покладається на нотаріусів, які працюють в державних нотаріальних конторах, державних нотаріальних архівах або займаються приватною нотаріальною діяльністю.
Згідно з п.5 глави 15 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 р. № 296/5 нотаріус, який наклав заборону, знімає заборону відчуження майна за рішенням суду.
Згідно з частиною першою статті 76 ЦК України опіка припиняється у разі передачі малолітньої особи батькам (усиновлювачам) або досягнення підопічним чотирнадцяти років.
Відповідно до частини другої статті 77 ЦК України піклування припиняється у разі досягнення фізичною особою повноліття.
Отже, законодавець пов`язує необхідність здійснення опіки та піклування виключно з неповною цивільною дієздатністю особи та необхідністю захисту її прав та інтересів.
Судом встановлено, що заборона на відчуження майна була накладена виключно з метою захисту майнових прав неповнолітньої ОСОБА_1 та недопущення відчуження належного їй майна під час перебування під опікою.
На час розгляду справи позивачка є повнолітньою особою, самостійно здійснює свої цивільні права та обов`язки, а тому обставини, які стали підставою для накладення заборони на відчуження майна, припинили своє існування.
Подальше існування такого обмеження не відповідає меті, для досягнення якої воно було встановлене, та безпідставно обмежує право позивачки на вільне володіння, користування і розпорядження належним їй майном.
Відповідно до ст. 1 протоколу № 11 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.
Оскільки підстави, з яких судом було застосовано заборону на відчуження майна, відпали, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для її скасування.
На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 76-81, 89, 258, 259, 263-265 ЦПК України, ст.ст. 15, 16, 34, 317, 319, 321, 391 ЦК України, ст.41 Конституції України, суд, -
У Х В А Л И В :
Позовну заяву ОСОБА_1 , інтереси якої представляє адвокат Осьмінін Сергій Дмитрович до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Романівська державна нотаріальна контора Жито мирського районного нотаріального округу Жито мирської області про зняття обтяження (заборони) з майна - задовольнити.
Скасувати заборону на відчуження майна та житлового будинку, на яке за законом має право ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , за адресою: АДРЕСА_1 , накладену рішенням Любарського районного суду Житомирської області від 29 вересня 2016 року у цивільній справі № 282/903/16.
Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Житомирського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя:	  	В. В. Вальчук