Справа № 352/1194/26
Провадження № 2-а/352/42/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 червня 2026 року	м. Івано-Франківськ	

Тисменицький районний суд Івано-Франківської області
у складі: головуючого – судді   Струтинського Р.Р.
з участю секретаря    Гребінника В. М.
позивача      ОСОБА_1 
представника відповідача   Горблянського В. Я.
розглянувши у судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження в залі суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , третя особа: відділ ДВС в Івано-Франківському районі Івано-Франківської області Івано-Франківського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, про скасування постанови про адміністративне правопорушення,
у с т а н о в и в :

Позивач звернувся з позовом до відповідача про скасування постанови про адміністративне правопорушення.
Заявлений позов обґрунтовував тим, що 27.04.2026 йому стало відомо, що постановою державного виконавця ВДВС в Івано-Франківському районі Івано-Франківської області при примусовому виконанні постанови ІНФОРМАЦІЯ_2 від 14.11.2025 про стягнення штрафу в сумі 34000 грн, накладено арешт на його грошові кошти, з урахуванням виконавчого збору накладено арешт на суму 37746,79 грн. Зазначив, що про притягнення його до адміністративної відповідальності йому не було відомо, розгляд справи відбувся в його відсутності, оскаржувана постанова йому не вручалася. З оскаржуваної постанови вбачається, що 08.11.2025 він був доставлений працівниками поліції як порушник правил військового обліку, під час звірки даних установлено, що він, будучи військовозобов`язаним та маючи висновок ВЛК від 11.05.1992 «непридатний в мирний час, обмежено придатний у воєнний час» не перепройшов ВЛК до 05.06.2025 для визначення належного ступеню придатності до служби у ЗСУ, тобто не виконав вимоги п.2 Прикінцевих і перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення прав військовослужбовців та поліцейських на соціальний захист», абз.4 ч.1 ст.22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст. 210-1 КУпАП, про що складено протокол №971 від 08.11.2025. На підставі протоколу т.в.о. начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 прийшов до висновку, що позивачем вчинено адміністративне правопорушення та наклав на нього штраф у сумі 17000 грн. Вважає оскаржувану постанову незаконною, та такою, що підлягає до скасування, оскільки 26.03.2001 комісією при ІНФОРМАЦІЯ_3 він за станом здоров`я визнаний непридатним до військової служби за групою 1 ст. 26-б розкладу хвороб, затвердженого наказом МО України 1999 р. №207. 04.06.2022 він повторно взятий на військовий облік, та виключений з обліку 06.06.2022 на підставі ст. 37 п.6 пп.3 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу». Таким чином, він не є військовозобов`язаним та виключений з військового обліку 06.06.2022. Просив скасувати постанову та закрити провадження у справі.
01.06.2026 представник відповідача подав відзив на позов, у якому зазначив, що під час перевірки облікових даних установлено, що стосовно ОСОБА_1 на підставі ст. 259 ч.1 КУпАП подано ІНФОРМАЦІЯ_4 звернення №Е3815745 від 28.10.2025 до Івано-Франківського РУП ГУНП в Івано-Франківській області про доставлення ОСОБА_1 для складання протоколу про адміністративне правопорушення, у зв`язку з невиконанням вимог п.2 розділу ІІ Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення прав військовослужбовців та поліцейських на соціальний захист». На підставі чого начальником відділення військового обліку та бронюванння ІНФОРМАЦІЯ_2 складено протокол про адміністративне правопорушення №971 від 08.11.2025. 14.11.2025 відбувся розгляд справи, однак ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомленим про час і місце розгляду справи не з`явився. Просив відмовити у задоволенні позову.
04.06.2026 надійшла відповідь на відзив, в якій представник позивача вказала, що 08.11.2025 об 11 год 42 хв начальник відділення військового обліку та бронювання ОСОБА_3 безпідставно вніс у картотеку ОСОБА_1 запис «постановка на облік у військоматі» на підставі того, що позиивач є військовозобов`язаним. І безпідставно склав протокол № 971, в якому зазначив, що ОСОБА_1 доставлений працівниками поліції як порушник військового обліку. Водночас у довідці про доставлення (супроводження) громадянина до ТЦК та СП зазначається, що ОСОБА_1 доставлений працівником поліції ОСОБА_4 08.11.2025 об 11 год 20 хв з приводу порушення військового обліку з 28.10.2025 по 27.10.2026. Коментар: особу доставлено. Скасовано автоматично. У примітці зазначається: 06.06.2023 непридатний до військової служби з виключенням з військового обліку. Таким чином, начальник відділення військового обліку та бронювання ОСОБА_3 здійснив постановку позивача на військовий облік всупереч інформації про виключення його з обліку, яка була йому достеменно відома. В той самий день, 08.11.2025 о 12 год 52 хв, тобто через 1 годину 10 хвилин після внесення в Реєстр даних про постановку ОСОБА_1 на облік, т.в.о. начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 здійснив наступну дію: «Переведення до картотеки, картотека виключених з військового обліку (визнані ВЛК непридатними до військової служби з виключенням з військового обліку). Незважаючи на це, 14.11.2025 т. в. о. начальника винесена постанова №2035 щодо порушення військовозобов`язаним ОСОБА_1 правил військового обліку. Відповідач не надав жодного рішення про скасування попередніх висновків ВЛК, проведення нової ВЛК або відмови позивача від проходження ВЛК, а також рішення про повторне взяття позивача на облік та зміну його статусу. Просила позов задоволити. 
Позивач у судовому засіданні позов підтримав та просив його задоволити.
Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав, просив відмовити в його задоволенні.
Третя особа в судове засідання не з`явилася.
Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, суд установив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.
Відповідно до частини першої ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права.
Установлено, що згідно постанови від 14.11.2025, яка винесена т.в.о. начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 на підставі протоколу № 971 від 08.11.2025 про адміністративне правопорушення, позивач ОСОБА_1 будучи військовозобов`язаним та маючи статус по ВЛК «непридатний в мирний час, обмежено придатний у воєнний час» не перепройшов ВЛК до 05.06.2025 для визначення належного ступеню придатності до служби у ЗСУ, тобто не виконав вимоги п.2 Прикінцевих і перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення прав військовослужбовців та поліцейських на соціальний захист», абз.4 ч.1 ст.22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст. 210-1 КУпАП. На позивача накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 17000 грн.
Як убачається з військового квитка позивача ОСОБА_1 , серії НОМЕР_1 , виданому 07.07.1995 - сторінка 16, останній 26.03.2001 комісією при ІНФОРМАЦІЯ_3 визнаний непридатним до військової служби по групі І ст. 26»б» розкладу хворіб. Також на сторінці 26 міститься запис, що ОСОБА_1 взято на військовий облік 04.06.2022, та у графі "знятий з обліку" - виключено з обліку 06.06.2022 на підставі ст. 37 п.6 п.3 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».
Позивач ОСОБА_1 є особою з інвалідністю 3 групи загального захворювання без переогляду, що підтверджується копією довідки до акта огляду МСЕК серії 12ААД №068531.
Згідно довідки про доставлення (супроводження) громадянина до ТЦК та СП зазначено, що ОСОБА_1 доставлений працівником поліції ОСОБА_5 08.11.2025 об 11 год 20 хв з приводу порушення військового обліку з 28.10.2025 по 27.10.2026. Коментар: особу доставлено. Скасовано автоматично. У примітці зазначається: 06.06.2023 непридатний до військової служби з виключенням з військового обліку. Слід зазначити, що вказана довідка вказана як додаток до протоколу №971 про адміністративне правопорушення від 08.11.2025.
Отже, встановлено, що на час складання протоколу 08.11.2025, відповідачу було відомо, що ОСОБА_1 виключений з військового обліку військовозобов`язаних.
Дана обставина також підтверджується витягом з облікових даних Реєстру про те, що ОСОБА_1 виключений з військового обліку.
За приписами ст. 77 КАС України, обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності покладається на відповідача.
Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також загальні засади проходження в Україні військової служби здійснюється на підставі Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».
Статтею 65 Конституції України встановлено, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.
Захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України, що також передбачено ч.1 ст.1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».
Відповідно до ч. 1 ст. 22 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» громадяни зобов`язані: з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строк та місце, зазначені в повістці для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період, направлення для проходження медичного огляду; проходити медичний огляд для визначення придатності до військової служби згідно з рішенням військово-лікарської комісії чи відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, закладів охорони здоров`я Служби безпеки України.
Відповідно до підпункту 2.4 п. 1 Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних і резервістів, затверджених Постановою КМУ №1487 від 30.12.2022, призовники, військовозобов`язані та резервісти повинні: прибувати за викликом районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки для проходження медичного огляду та проходити медичний огляд та лікування в закладах охорони здоров`я згідно з рішеннями комісій з питань взяття на військовий облік, призовних комісій або військово-лікарських комісій районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.
В період дії воєнного стану постанови ВЛК про ступінь придатності військовозобов`язаного до військової служби за призовом під час мобілізації дійсні протягом 1 року. Після закінчення даного строку військовозобов`язані підлягають повторному переогляду. Направлення на ВЛК може бути видане як з ініціативи начальника районного ТЦК та СП, так і за ініціативи самого військовозобов`язаного.
Згідно з п. 2 ч.1 ст. 37 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» взяттю на військовий облік військовозобов`язаних підлягають громадяни, які були зняті, звільнені, але не виключені з військового обліку.
Згідно до п.3 ч.6 ст.37 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» виключенню з військового обліку у відповідних районних (міських) територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки (військовозобов`язаних та резервістів Служби безпеки України - у Центральному управлінні або регіональних органах Служби безпеки України, військовозобов`язаних та резервістів розвідувальних органів України - у відповідному підрозділі розвідувальних органів України) підлягають громадяни України, які визнані непридатними до військової служби.
Стаття 58 Конституції України закріплює один з найважливіших загальновизнаних принципів сучасного права - закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Це означає, що вони поширюють свою дію тільки на ті відносини, які виникли після набуття законами чи іншими нормативно-правовими актами чинності. Закріплення названого принципу на конституційному рівні є гарантією стабільності суспільних відносин, у тому числі відносин між державою і громадянами, породжуючи у громадян впевненість у тому, що їхнє існуюче становище не буде погіршене прийняттям більш пізнього закону чи іншого нормативно-правового акта.
Частиною 2 статті 58 Конституції України передбачено, що ніхто не може відповідати за діяння, які на час їх вчинення не визнавалися законом як правопорушення.
Згідно до ч.7 ст.1 вказаного Закону №2232-ХІІ, виконання військового обов`язку громадянами України забезпечують державні органи, органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до законів України військові формування, підприємства, установи та організації незалежно від підпорядкування і форм власності в межах їх повноважень, передбачених законом, та районні (об`єднані районні), міські (районні у містах, об`єднані міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, територіальні центри комплектування та соціальної підтримки Автономної Республіки Крим, областей, міст Києва та Севастополя (далі - територіальні центри комплектування та соціальної підтримки).
У відповідності до положень ст. 235 КУпАП, територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України).
Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.
Статтею 210 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку.
19.05.2024 набув чинності Закон №3696-ІХ «Про внесення змін до КУпАП щодо удосконалення відповідальності за порушення правил військового обліку та законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію», яким ст. 210 КУпАП було доповнено частиною 3, а саме: щодо порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку в особливий період.
Згідно до ст. 62 Конституції України, ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Законодавець виокремлює поняття «зняття з військового обліку» та «виключення з військового обліку», при цьому, при знятті з військового обліку Законом передбачено можливість повторного взяття військовозобов`язаного на такий облік. Отже, різними є як підстави, так і правові наслідки зняття або виключення з військового обліку.
З аналізу положень Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» вбачається, що громадяни, які підлягають виключенню з військового обліку, втрачають статус військовозобов`язаного, в той же час зняті з військового обліку продовжують перебувати в статусі військовозобов`язаних.
Дана правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 21.05.2025 у справі № 280/2880/24.
З урахуванням того, що позивач виключений з військового обліку, у зв`язку з чим втратив статус військовозобов`язаного, не повинен був самостійно ініціювати проходження ВЛК шляхом звернення до ТЦК або звернення через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного та резервіста, а тому він не є суб`єктом скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.210-1 КУпАП.
Суд вважає, що вимога позивача щодо скасування постанови є правомірною, а оскаржувана постанова № 2035 в справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.210-1 КУпАП, є незаконною та підлягає скасуванню, а провадження у справі про адміністративне правопорушення закриттю.
На підставі наведеного, відповідно до Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу», керуючись ст. 242-246 КАС України,

у х в а л и в :
Позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , третя особа: відділ ДВС в Івано-Франківському районі Івано-Франківської області Івано-Франківського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, про скасування постанови про адміністративне правопорушення - задоволити.
Скасувати постанову №2035 від 14 листопада 2025 року по справі про адміністративне правопорушення за частиною 3 статті 210-1 КУпАп про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , та закрити справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 . 
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Восьмого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня складення повного рішення.

Позивач: ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .
Відповідач: ІНФОРМАЦІЯ_6 , АДРЕСА_2 , ЄДРПОУ НОМЕР_3 .
Третя особа: відділ ДВС в Івано-Франківському районі Івано-Франківської області Івано-Франківського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, м. Івано-Франківськ, вул. Галицька,45, ЄДРПОУ 35021710.
Повне судове рішення складено 22.06.2026.

Суддя          Руслан СТРУТИНСЬКИЙ