Справа № 758/15449/24 
Категорія 65 
Р І Ш Е Н Н Я 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 травня 2026 року Подільський районний суд міста Києва у складі:
головуючого судді - Захарчук С. С.,
за участю секретаря судового засідання - Савенко Д. С., 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , в інтересах якого діє ОСОБА_5 , ОСОБА_7 , в інтересах якої діє ОСОБА_5 , треті особи: Служба у справах дітей та сім`ї Подільської районної в м. Києві державної адміністрації, ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 про визнання осіб такими, що втратили право на користування житловим приміщенням,

В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , в інтересах якого діє ОСОБА_5 , ОСОБА_7 , в інтересах якої діє ОСОБА_5 про визнання осіб такими, що втратили право на користування житловим приміщенням.
Зазначав, що він є наймачем квартири АДРЕСА_1 .
У зазначеній квартирі зареєстровано одинадцять осіб: він, ОСОБА_2 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 .
Оплата комунальних послуг за вказану квартиру здійснюється його донькою - ОСОБА_9 
ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 витрат на утримання квартири не несуть, протягом тривалого часу у вказаній квартирі не проживають.
До того ж, ОСОБА_5 у вказаній квартирі було зареєстровано дітей: ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , які у квартирі жодного дня не проживали.
Посилаючись на зазначені обставини, просив визнати такими, що втратили право користування квартирою АДРЕСА_1 ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , в інтересах якого діє ОСОБА_5 , ОСОБА_7 , в інтересах якої діє ОСОБА_5 .
У відзиві на позов представник відповідачів, заперечуючи проти позову, вказав на те, що на початку 2023 року ОСОБА_2 у зв`язку із характером та умовами роботи тимчасово виїхала з постійного місця проживання до країни Ізраїль, відповідно до листа Клінінгової компанії «Хоум Клінінг Сервіс» від 11.02.2025 відповідачка є співробітником компанії та працює в компанії з 01.04.2023 року по теперішній час.
Отже, відповідачка не проживає в спірній квартирі з поважних причин, у зв`язку зі зміною місця роботи. Вона не має на праві власності іншого житла для проживання. 
ОСОБА_5 має двох малолітніх дітей: ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Внаслідок дій позивача, останній створив умови, за яких ОСОБА_5 разом з дітьми не може проживати в спірній квартирі. Позивач, змінивши замки, фактично позбавив ОСОБА_5 та малолітніх дітей фактичного доступу до житлового приміщення, у зв`язку з чим, ОСОБА_5 разом з дітьми вимушений проживати в іншому місці. 
Згідно висновку Верховного Суду, викладеного у постанові від 25.08.2020 справа № 206/3425/18 малолітня дитина не може самостійно обирати місце свого проживання, а тому факт її не проживання у спірному житлі не є безумовною підставою для позбавлення її права користування ним. Маючи право проживати за зареєстрованим місцем проживання, за місцем проживання будь-кого з батьків, дитина може реалізувати його лише при досягненні повноліття, оскільки в силу свого віку малолітня дитина не має достатнього обсягу цивільної дієздатності самостійно визначати місце свого проживання.
З рахуванням вищевикладеного, правові підстави для визнання ОСОБА_5 та його малолітніх дітей такими, що втратили право користування спірною квартирою відсутні.
ОСОБА_5 разом з дітьми не має у власності іншого житла для постійного проживання, крім спірної квартири.
Позивачем було змінено замки до спірної квартири, у зв`язку з чим, ОСОБА_3 , ОСОБА_4 обмежено доступ до спірної квартири.
Відповідачі неодноразово зверталися до Позивача з пропозицією мирного вирішення конфлікту щодо спільного користування квартирою, але Позивач ігнорував всі пропозиції та вимоги.
З урахуванням вищевикладеного, у зв`язку з перешкоджанням позивачем у користуванні спірною квартирою ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , правові підстави для визнання останніх такими, що втратили право користування квартирою - відсутні.
Посилаючись на зазначені обставини, просив відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.
У судовому засіданні представник позивача підтримав позов з викладених у ньому підстав та просив позов задовольнити у повному обсязі.
Представник відповідачів проти позову заперечив, просив у задоволенні позову відмовити у повному обсязі.
У судовому засіданні треті особи: ОСОБА_9 , ОСОБА_11 підтримали позов з викладених у ньому підстав та просили позов задовольнити у повному обсязі.
Суд, вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши письмові докази у їх сукупності, дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову, виходячи з наступного.
Судом установлено, що квартира АДРЕСА_1 перебуває у комунальній власності, у ній зареєстровано одинадцять осіб: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 .
Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у п. 11 постанови від 12 квітня 1985 року N 2 «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» (далі - постанова) суд може визнати особу такою, що втратила право користування жилим приміщенням, лише з однієї вказаної позивачем підстави, передбаченої ст. 71 або ст. 107 Житлового кодексу України. Змінити підставу позову суд вправі тільки за згодою позивача.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 61 ЖК України користування жилим приміщенням у будинках державного і громадського житлового фонду здійснюється відповідно до договору найму жилого приміщення.
Договір найму жилого приміщення в будинках державного і громадського житлового фонду укладається в письмовій формі на підставі ордера на жиле приміщення між наймодавцем - житлово-експлуатаційною організацією (а в разі її відсутності - відповідним підприємством, установою, організацією) і наймачем - громадянином, на ім`я якого видано ордер.
Частинами 1, 2 ст. 71 ЖК України передбачено, що при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців.
Якщо наймач або члени його сім`ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом.
Згідно зі ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.
Згідно роз`яснень, які надав Пленум Верховного Суду України в абз. 1 п. 10 постанови у справах про визнання наймача або члена його сім`ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням (ст.71 ЖК), необхідно з`ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. В разі їх поважності (перебування у відрядженні, у осіб, які потребують догляду, внаслідок неправомірної поведінки інших членів сім`ї тощо) суд може продовжити пропущений строк.
Частиною 1 ст. 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. 
Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч. 1 ст. 81 ЦПК України).
Обґрунтовуючи позов, позивач посилався на те, що він є наймачем спірної квартири, а відповідачі тривалий час не проживають у спірній квартирі, у зв`язку з чим, просив визнати їх такими, що втратили право користування спірною квартирою.
Заперечуючи проти позову, представник відповідачів вказав на те, що відповідачі ніколи не втрачали інтересу до цієї квартири, позивач чинить їм перешкоди у користуванні квартирою, іншого житла на праві власності вони не мають. До того ж, доказів того, що позивач є наймачем спірної квартири, останнім до позову додано не було.
Як установлено судом, доказів того, що позивач є наймачем вказаної квартири суду не надано (зокрема, не надано ордеру та/або договору найму квартири).
Крім того, як установлено у судовому засіданні ОСОБА_1 у спірній квартирі не проживає, фактичним його місцем проживання є Ізраїль.
Оскільки в силу норм ЖК України з позовом про визнання особи такою, що втратила право користування може звернутися наймодавець, наймач або член його сім`ї, доказів того, що ОСОБА_1 є наймачем спірної квартири або членом сім`ї наймача, суду не надано, правових підстав для задоволення позову немає.
Керуючись ст. ст. 2, 4, 12, 13, 76-82, 258-259, 263-265, 268, 273, 353, 354 ЦПК України, суд - 

У Х В А Л И В :
У задоволенні позову ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) до ОСОБА_2 (зареєстроване місце проживання АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків та/або номер і серія паспорта невідомі), ОСОБА_3 (зареєстроване місце проживання АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків та/або номер і серія паспорта невідомі), ОСОБА_4 (зареєстроване місце проживання АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків та/або номер і серія паспорта невідомі), ОСОБА_5 (зареєстроване місце проживання АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків та/або номер і серія паспорта невідомі), ОСОБА_6 (зареєстроване місце проживання АДРЕСА_2 ), в інтересах якого діє ОСОБА_5 , ОСОБА_7 (зареєстроване місце проживання АДРЕСА_2 ), в інтересах якої діє ОСОБА_5 , треті особи: Служба у справах дітей та сім`ї Подільської районної в м. Києві державної адміністрації (04070, м. Київ, вул. Борисоглібська, 14, код ЄДРПОУ 37393756), ОСОБА_8 (зареєстроване місце проживання АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків та/або номер і серія паспорта невідомі), ОСОБА_9 (зареєстроване місце проживання АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) ОСОБА_10 (зареєстроване місце проживання АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків та/або номер і серія паспорта невідомі), ОСОБА_11 (зареєстроване місце проживання АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків та/або номер і серія паспорта невідомі), про визнання осіб такими, що втратили право на користування житловим приміщенням - відмовити.
Рішення може бути оскаржено безпосередньо до Київського апеляційного суду. 
Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. 
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Повний текст рішення складено 25.05.2026.

Суддя 	С. С. Захарчук