ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 травня 2026 року
м. Хмельницький

Справа № 686/26033/25
Провадження № 22-ц/820/1297/26
Хмельницький апеляційний суд
 
в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
Костенка А.М. (суддя-доповідач), Гринчука Р.С., Ярмолюка О.І.,
розглянув в порядку ч. 1 ст. 369 ЦПК України цивільну справу № 686/26033/25 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на заочне рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 19 лютого 2026 року, в частині стягнення витрат на професійну правничу допомогу, у складі судді Колієва С.А., у цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали справи, ознайомившись з доводами апеляційної скарги, суд
в с т а н о в и в :
У вересні 2025 року ТзОВ «Юніт Капітал» звернулося до суду із позовом, в якому позивач просив стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором № 494070211 від 06.02.2022 року в суму 26 116,20 грн, яка складається з: 22 000 грн. – заборгованість по тілу кредиту, 4 116, 20 грн. – заборгованість по несплаченим відсоткам та судові витрати, а саме судовий збір 2422,40 грн та 7 000 грн витрат на професійну правничу допомогу.
Заочним рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 19 лютого 2026 року позов задоволено, стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТзОВ «Юніт Капітал» заборгованість за кредитним договором № 494070211 від 06.02.2022 року у розмірі 26 116,20 гривень та 9 422,40 гривень понесених судових витрат.
Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 25 березня 2026 року заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 19 лютого 2026 року залишено без задоволення. 
ОСОБА_1 не погодилася з заочним рішення Хмельницького міськрайонного суду від 19.02.2026 року в частині стягнення витрат на професійну правничу допомогу в сумі 7 000 грн, оскільки вважає їх неспівмірними та необґрунтованими, оскільки справа є малозначною та типовою для позивача, який є фінансовою установою і постійно звертається з такими позовами. Крім того, судом першої інстанції не враховано добросовісність відповідача, яка визнала основну суму боргу та вчиняла дії для його добровільного погашення. На виконання домовленостей з позивачем нею сплачено: 04.03.2026 року — 5 923,10 грн; 04.04.2026 р. — 5 923,10 грн. 
Апелянтка просить скасувати рішення Хмельницького міськрайонного суду від 19.02.2026 року в частині стягнення витрат на правничу допомогу у розмірі 7 000 грн та у цій частині ухвалити нове рішення про відмову у їх стягненні або значно зменшити розмір витрат на правничу допомогу. 
ТзОВ «Юніт Капітал» подало відзив на апеляційну скаргу, в якому вважає доводи апеляційної скарги безпідставними та таким, що не підлягають до задоволення, оскільки на виконання вимог п. 9 ч. 3 ст. 175 ЦПК України, було повідомлено, що попередній (орієнтований) розрахунок суми судових витрат складає 9 422,40 грн, які позивач понесе в зв`язку із розглядом даної справи. При цьому, адвокатом надано наступні послуги: вивчення матеріалів справи: 2 год.- 1000 грн.; - складання позовної заяви: 2 год - 5 000 грн.; підготовка адвокатського запиту: 1 год – 500 грн;- підготовка та подача клопотань: 1 год – 500 грн. З врахуванням викладеного, сума правничої допомоги складає 7 000 грн. Тому, керуючись вимогами ч. 2 п. 1 ст. 141 ЦПК України, представник товариства вважає, що судові витрати, пов`язані з розглядом справи є повністю обґрунтованими.
Рішення суду в частині стягнення з відповідача грошових коштів у розмірі 26 116, 20 грн заборгованості за кредитним договором та 2422,40 грн судового збору, в апеляційному порядку не оскаржено та в силу вимог ст. 367 ЦПК України апеляційним судом не переглядається.
Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, а рішення суду першої інстанції в частині стягнення витрат на професійну правничу допомогу зміні, з огляду на наступне. 
Відповідно до ст. 376 ЦПК України підставами для зміни судового рішення є: невідповідність висновків суду, обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального права.
Згідно з ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України).
Із положень ч.ч. 1-5 ст. 137 ЦПК України слідує, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
В силу ч.ч. 2, 3, 8 ст. 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову – на відповідача; у разі відмови в позові – на позивача; у разі часткового задоволення позову – на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.
Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Аналіз указаних норм права дає підстави для висновку, що сторона, на користь якої ухвалене судове рішення, має право на відшкодування понесених судових витрат, у тому числі витрат на професійну правничу допомогу.
До складу витрат на професійну правничу допомогу включаються витрати з оплати винагороди адвоката за здійснення представництва інтересів учасника справи в суді та надання інших видів правової допомоги клієнту.
Склад і розмір судових витрат входить до предмета доказування у справі, тому особа, яка заявила про витрати на професійну правничу допомогу, має документально підтвердити та довести, що такі витрати є дійсними, необхідними та розумними.
Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про їх відшкодування.
Такий правовий висновок викладено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16 (провадження № 11-562ас18) та в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 24 червня 2020 року у справі № 757/16448/17-ц (провадження № 61-48191св18).
На підтвердження відповідних витрат на правову допомогу суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг тощо), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені в установленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).
Отже, якщо стороною буде документально доведено, що нею понесені чи мають бути понесені витрати на правову допомогу, а саме: надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення.
Водночас, у разі, якщо понесені особою витрати на професійну правничу допомогу не відповідають критеріям співмірності, то за обґрунтованим клопотанням іншої сторони суд може зменшити розмір указаних судових витрат.
Велика Палата Верховного Суду вказала, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, враховуючи з конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін (додаткова постанова Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц, провадження № 14-382цс19 та постанова Великої Палати Верховного Суду від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18, провадження № 12-171гс19).
З матеріалів справи вбачається, 05.06.2025 року між Директором ТзОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» Хлопковою М.С. та Адвокатським бюро «Тараненко та партнери, в особі адвоката Тараненка А.І. укладено договір про надання правничої допомоги № 05/06/25-01.
Додатковою угодою № 25770583531 до Договору від 05.06.2025 року ТзОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» також доручило Адвокатському бюро «Тараненко та партнери, в особі адвоката Тараненка А.І. представляти інтереси товариства та надавати юридичну допомогу, в тому числі у справі за позовом ТзОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором. 
Згідно Акту прийому-передачі наданих послуг від 25.06.2025 року, адвокатом Тараненком А.І. надано клієнту юридичні послуги, у вигляді складання позовної заяви у справі за позовом ТзОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, вивчення матеріалів справи про стягнення заборгованості, підготовка та направлення запитів про отримання інформації, підготовка та подача клопотань щодо отримання інформації вартість виконаних робіт становить 7 000 грн.
ОСОБА_1 при звернені до суду з заявою про перегляд заочного рішення, посилалася на неспівмірність витрат на правничу допомогу у заявленому розмірі, вказувала що сума понесених судових витрат для неї є надмірною, крім того просила врахувати добровільне погашення боргу, а тому стягнення з неї ще й витрат на професійну правничу допомогу є несправедливим тягарем.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 листопада 2022 року (справа № 922/1964/21) зроблено висновок, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
Аналогічний правовий висновок міститься і у постановах від 19 лютого 2022 року № 755/9215/15-ц та від 05 липня 2023 року у справі № 911/3312/21 Велика Палата Верховного Суду та підтверджений в ухвалі Верховного Суду у справа № 372/6826/24 від 25 березня 2026 року.
Зібрані докази достовірно вказують на те, що ТзОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» понесло витрати на професійну правничу допомогу в суді першої інстанції у зв`язку з поданим позовом.
Однак, відповідачка заявила про неспівмірність витрат на професійну правничу допомогу в поданій заяві про перегляд заочного рішення. 
Проаналізувавши опис наданих позивачу послуг з професійної правничої допомоги, а також подані документи, колегія суддів вважає, що заявлена для відшкодування сума понесених витрат на професійну правничу допомогу в суді першої інстанції не відповідає критерію розумності та є неспівмірною з обсягом наданих адвокатом послуг, а також часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт.
З урахуванням практики ЄСПЛ при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
Враховуючи складність справи, ціну позову, значення справи для сторін, об`єм виконаної адвокатом роботи, наведені вище норми права, а також обґрунтованість витрат з урахуванням критерію реальності таких витрат, розумності їхнього розміру, заявлений ТзОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» до відшкодування розмір витрат на професійну правничу правову допомогу є неспівмірним із обсягом отриманих юридичних послуг і тривалістю їх надання адвокатом. 
Так, позовна заява є нескладною та типовою для даної категорії справ щодо стягнення кредитної заборгованості, не містить складних обрахунків, а тому вивчення матеріалів та складання позовної заяви у даній справі не потребувало значної кількості часу.
З огляду на зазначене вище, враховуючи фактичний обсяг наданих юридичних послуг ТзОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ», витрачений адвокатом час на виконання відповідних робіт (надання послуг), розмір задоволених позовних вимог, складність даної справи, значення її для позивача, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що з ОСОБА_1 на користь ТзОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» слід стягнути витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 3000 грн.
Керуючись ст. ст. 374, 376, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, суд
п о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 задовольнити частково.
Заочне рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 19 лютого 2026 року в частині стягнення судових витрат у вигляді витрат на професійну правничу допомогу змінити:
Стягнути з ОСОБА_1 на користь ( РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮНІТ КАПІТАЛ» (ЄДРПУО 43541163) 3000 грн понесених судових витрат у вигляді витрат на професійну правничу допомогу.
В решті рішення залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.
Повне судове рішення складено 29 травня 2026 року.

Суддя      А.М. Костенко
Р.С. Гринчук 
О.І. Ярмолюк